52 



B) Szőrlevelűek. 



2. J. setiformis Ehrh. A levelek meg a pálhák 3 — 4, aljukig érö 

 tojáshossziidad sallangra hasadtak, aljuk szélén lefelé irányzott 

 fogakKal. A leveles szár fonalképű és törékeny. A burok alig 

 emelkedik ki a gallérlevelek közül, s a végsarj fejlődése miatt a 

 szár hátoldalán áll. (Antlielia setiformis Dumort.) 



Wahlenberg ífl. Carp. 1203.) szerint a M.-Tátrán a Zöld s 

 a Fekete tó környékén nö, de újra keresendő. 



3. J. setacea Web. A levelek és pálhák aprók, aljukig érö 

 3 — 4 sallangra osztottak. A sallangok hengeres, befelé görbülő, 

 tompavégű felső része egy sejtsorból, alsó fele pedig 2 — 4 sejt- 

 sorból áll. Az egész levél 2 — 3-szor hosszabb a szár átmérőjénél. 

 A burok hengeres, rojtosfogas élű. A gallérlevelek nagyok, pillás- 

 fogasszélű sallangokkal. 



A J. Juratzkana társaságban nő a Zöld tó környékén a Magas- 

 Tátrán. LiMPRiCHT az öt lengyel tó környékén, a nostoki völgy- 

 ben találta ( Blepliarostoma Dum.). 



4. J. trichophylla L. A levelek és pálhák aljukig hasadtak. 

 A 3 vagy ritkán 4 hegyes, szálas sallang, mely sokszor hosszabb 

 mint a törzs keresztáfcmérője, csak egy sejtsorból áll. A bm'ok 

 alakja változó, de mindig rojtosélű ; a rojtok hossza meghaladja 

 az összelapított burok szélességét. 



Igen elterjedt, könnyen felismerhető faj, mely az alsó erdő 

 tájtól az alhavasi, sőt a havasi tájig is felemelkedik s a mész- 

 talaj at sem kerüli. 



A M.-Tátrán (Wahlenberg sz. 1204), az árvái Babiagorán 

 (Limpricht), Pozsony környékén (Bolla), Körmöczbányán (Már- 

 kus), a Branyi^zkó sárosmegyei és szepesi lejtőin, Igló környékén, 

 Eperjes, Hertnek és Palocsa m., Koritnicza környékén (Bothár), 

 Zemplénben a Sólyomkő környékén, Ungban a Vihorlát alján, 

 Mármarosban több helyen, Erdélyben az árpási havasokon (Schur 

 4689), a Retyezáton (Simkovics) és a bihari hegység Beles hava- 

 sán (Baumgarten) nő. 



11. Szakállas Jungermanniák. 



A) Pálhátlanok. 



5. /. incisa Schrad. Eck. IV. 30. Szára kúszó, elágazó, végső 

 ágaival felegyenesedő, levelestül lapos. A levélalj a szár tenge- 

 lyével majdnem derékszöget képez. A levelek majdnem négyze- 

 tesek, 3 — 6 hasábuak, kerek öblökkel ; az ágak csúcsa felé össze- 

 szorulnak és kevéssé öblösök. A levélhasábok egyenlőtlenek, 

 hátragörbültek, aprósan fogacskásak vagy épszélűek. A burok tetőn 

 álló, tojásdad, csúcsán redős, fogacskás karimával. A spórák 

 gömbösök, aprósan varancsosak, a rugóknál vastagabbak. 



