65 



széllel, s majdnem átlátszatlan sejtszövettel. A gallérlevelek 2 — 4 

 karéja aprósan fürészes. A burok tojásdad, felfúvódott, hosszában 

 ránczos, a gallérból felével kiemelkedő, karéj os, összehajló kari- 

 mával. Kétlaki, pálhátlan májmoh. J. rempinafa Wahl., Dijplo- 

 phyllum resupinatum Dumrt. 



Barnás vagy sárgazöld, 2 — 5 dm. magas gyepeket alkot, föl- 

 dön s sziklán a kerzeschoárai havasokon. (1. Schur 4585.) 



46. J. Míchauxií Web. Szára heverő, görbe-gurba, végén 

 felegyenesedő, félhengeres. Levelei ferdén szárölelök, majdnem 

 négyzetesek, mólyen kéthasábúak, hegyes öböllel s majdnem 

 egyenlő, élesen kihegyezett vagy árvégü hasábokkal. A sejtszövet 

 kerekded, a levél alja felé hosszúkás sejtekből áll. A gallérlevelek 

 2 — 3 hasábnak, fogacskás hasábokkal. A burok hengeres vagy 

 bunkóidomú, kevéssé összenyomott, csupán 5 — 6 ránczczal, s öt vagy 

 hat pillásan fogas hasábbal. A tokocska kerülékes. J. minufa 3. 

 procera Nees ab Es,. J. densa Nees ab Es. 



Redves fán, sziklán s földön található a felső erdő s az al- 

 havasi tájban. Egymagában szennyes zöld gyepeket alkot vagy 

 más mohok közt nő. Kétlaki. Az antlieridiumos növény gyen- 

 gédebb és vékonyabb szárú. A M. -Tátrán a csorbái völgyben 

 (Hazslinszky, későbben Rehmann s újabb időben Limpricht több 

 helyen), az árvái Babiagorán (Limprichti, és az árpási havasokon 

 (Heufler). 



47. /. minuta Crantz. Szárai fonálképüek, görbe-gm-bák, 

 gyökrojtja nincsen. Levelei két sorban, fésűsen elállók, barna- 

 zöldek, ferdén szárölelök, tojásdad-négyzetesek, közepükig hasad- 

 tak, egyenlő, lapos, egymás felé hajló, épszélű hasábokkal (ha a 

 hasábok széle a csírasejtek fejlődése miatt el nem rongyosodott). 

 A levélszövet sejtjei kerekdedek, csak a levélalj közepén hosszú- 

 dadok. A csírasejtek nyolczlapúak. A gallérlevelek épek, csak a 

 legbelsőbb három karéjú. A burok tojásdad, csúcsán ránczos, 

 pillásan fogas, összehajló karéjokkal, a gallérból felével emelkedik 

 ki. J. Trevirani Hüb.. Diplophyllum minutum Durnrt. 



A M. -Tátrán igen elterjedt májmoh, (a hol már Wahlenberg 

 szedte, •/. bicomis fi. Carp. 1220.) Nő Liptóban a Királyhegyen 

 (Lojka), Ungmegyében bőven a szinnai sziklán, Marmarosban a 

 vízéri völgyben s a borsai Pietroszon, Erdélyben a Preschbe 

 hegyen s az árpási havasokon (Schur és Heufler). 



48. J. Helleriana Nees ab Es. Szára fonálképű, kúszó, ágas 

 és gyökszöszös, Levelei két sorban elállók vagy néha előre néznek, 

 szabályosan szárölelök, az előbbi fajéhoz igen hasonlók, de öblük 

 majdnem derékszögű s karéjaik terpedtek s kihegyezettek, néha 

 még egy foggal az alsó levélaljzúgon. Gyakran észrevehető árképű 

 pálhái vannak. Csírasejtjei gömbdedek, zöldek, bibircsósak. A gallér- 

 levelek 2 — 3 karéjúak. A burok tojásdad, csúcsán ránczos, kari- 

 máján pillásan hasgatott fogakkal. verruculosa Lindb. Ide 

 állítom a /. Dicksonii-t is (1. Éjszaki Magyarhon májmohai 12. 1.) 



Terem Mastigobryum-gyepekben a Simonka he^én, a Cserhó 



HnzKlinítkii, A Matryar birodalom mohíiórií ja. 



5 



