39 



terjedelmes gyejjeket alkot sziklákon, ritkán földön vagy fán. 

 Szára kétszer szárnyas ágú. Levelei kerekdedek vagy tojásdadok. 

 A fülecske kerülékes vagy hosszudad, rövidnyelű. A gallérlevelek 

 kéthasábúak, fürészkések. A pálhák kicsipettek, begöngyölödő 

 széllel. Biirokja sima. 



Változó alak. Eckart rajzával teljesen megegyező példányokat 

 csak igen ritkán s csak igen nedves sziklákon találhatunk. 

 Hegyeslevelű alfaja a M. -Tátrán és az ó-lészai sziklafalon nö. 

 Az Alacsony- és M. -Tátrán a havasi tájig, a Branyiszkón, az eper- 

 jesi és tokaji trachythegyeken, a mármarosi, erdélyi, bánsági és 

 horvátországi (Klingg.) hegyeken (a Klek hegyén és Lökve 

 környékén) bőven, a Háromkúthegyen Budán (Borbás). 



S. család. Platyphylleae (Laposlevelűek). 



A szár egy síkban szárnyasán elágazó, pázsit- vagy barna- 

 zöld, két különböző nagyságú, kerekded, épélű karéjra osztott 

 levelekkel. A burok a szár irányában összenyomott, kétajakú, 

 csonkavégű. A tokocska rövidnyelű s vagy 4 kopácscsal vagy 4 

 hasábbal nyíhk. A tokocska falán nincsenek gyűrűs sejtek. A 

 spórák átmérője néhányszor nagyobb a rugók vastagságánál 



17. Madotheca Dumort. 



Szára két-kétágú, egyszer vagy kétszer szárnyalt ágakkal, me- 

 lyek a levelek alatt, a szár alsó oldalából erednek. A levelek felülről 

 fedelékesek, mélyen kéthasábúak. A felső hasáb részaránj^talan, 

 kerek-hosszúdad ; az alsó hasáb vagy a fülecske tojáshosszúdad, 

 a felsőnél kisebb s gyakran a pálhával összefüggő, mindkettő 

 lapos. Kétlaki. A burok, különösen nyílásánál, erősen összenyo- 

 mott, kétajakú, pillás-fogas karimával. A tokocska alig emelkedik 

 ki a burokból s a közepéig vagy azon is túlterjedő négy hasábra 

 vagy fogi'a hasad. 



1. M. laevifjata Dumort. Sötét- vagy pázsitzöld, fényes, puha, 

 terjedelmes, vánkosképű gyepeket alkotó májmoh fedelékesen egy- 

 másra fekvő ágakkal. Levelei részaránytalanul tojásdadok, kihegye- 

 zettek, lehajló csúcscsal, domborodó háttal és öblözött vagy ép 

 széllel. A fülecske szálas-hosszudad, majd hegyes, majd tompa, 

 alján pillás fogas. A pálhák rónák, pillásan fogasak, kevéssé lefu- 

 tók, többnyire tojásdad-téglaalakúak. Juyigermannia laevigata, 

 Schrad., Bellincinia montana Piaddi. Nees ab Esenbeck következő 

 alakokat különböztette meg: 



a. communis. A legbujább alak. Levelei öblözötten fogasak 

 vagy a csúcsuk alatt fogacskásak. A fülecske tompavégű s a 

 lovél szélességének három negyedét fedi. A pálhák töviskesen 

 foga-iak. 



