35 



tépű. Csírarügy tartóiban kerülékes csírarügvek s egysejtű szőrök 

 Tannak. 



B. jnisilla (L.J Sugaras lombjának átmérője 3 — 4 cm. Az 

 antheridiumos növényé kisebbek, kékes-zöldek, korán elhervadoz- 

 nak, aljukon és végágaikban egyrétűek. Jiingermannia Blasia Hook 



a) a töalak sallangjai szárnyaskaréjúak. 



3) luncMi (Blasia Funckii Corda). E fajtánál a sallangok 

 öblös-vagy épszélűek. 



Xedves. agyagos földön, árkok s mély útak szélein található. 

 Termése tavaszszal érik. Előfordul a M. -Tátrán s a Beszkideken 

 (Kehmani, a Szepességben a Verpusch hegyen íKalchbe.), Pozsony 

 megyében Szt.-György környéken (Bollai, X.-Podhrágy környékén 

 (HoLüBY), X.-Szeben m. (Schuri. az árpási havasokon (Heufler) 

 és Horvátországbana Klek heg;s' alján Ogulin m. 



A |;) -alakot Simkovits találta Orsova m. 



13. Pellia Radd. 



A lomb két-kétágá, szálas vagj' hosszúdad-ékidomú ágakkal, 

 egy sejtrétegű, csak a középvonal irányában többrétű, a talajra 

 lapuló vagy felálló s gyepet alkotó, pázsit- vagy feketezöld, át- 

 tetsző. A lomb karimája többnyire öblös s bodros. Az archego- 

 niumok a lomb csúcsán, végre a csúcs alján állnak. A fátyol 

 tojásdad, hártyás, alján a meg nem termékenyített archegoniumok- 

 kal ; a táskaidomú vagy hengerded burok vagy akkora mint a 

 fátyol vag\- sokkal rövidebb annál. A tokocska nyele igen hosszú 

 s alján kis hüvelylyel bír. A tokocska gömbded, halavány, négj' 

 kopácscsal nyíló. A spórák kerülékesek, sárgazöldek, szemcsés 

 felszinűek. 



1. Pellia epijjJiylla Nees ab Es. Lombja zöld, a talajra si- 

 mul, ritkán végső ágaival felemelkedő, hosszúdad-ékidomú. Kari- 

 mája öblös vagy öblös-karéj os, előrészén bodrosan álló karé- 

 jokkal. Az archegoniumok s végi-e a tokocska burka lapult táska- 

 képű, előre néző, a fátyolnál sokkal rövidebb. A mgók görbegurbák, 

 két spirálszalaggal és sima csővel. Jinigermannia e;pi]pliylla L., 

 /. foliacea Lam. 



Árnyékos sziklafalakon s nedves agyagos földön nő a dombos 

 és hegyes vidékeken. Termése tavaszszal érik. Igen elterjedt és 

 változó alak. A M.-Tátrán nő az alhavasi tájig (Wahl. fl. Carp. 

 1228). Szórványosan előfordul Pozsonytól a Mármarosig, a Mát- 

 rában (Vrabélyii,- Visegi'ádon (Borbás, Budapest növ. 37. ), Eadnán 

 s a lunkányi völgj^ben, Euszkabánya m. (Pancic), a Ruszkán rneg a 

 Eetyezáton (Simk.), a Giötzembrich hegyen (Lerchenfeld), az 

 árpási völgyben (BÍeufler), N.-Szeben m. (Schur), Hosszu-aszó és 

 F.-Gáld m. (Barth.), Segesvár m. (Baumg.), Hoi-vátországban 

 (Klingg.), Eiume m. {Almanacco fium. 858. 78. 1.) 



2. P. calyclna (Tayl.) Lombja sötét vagy bamazöld, néha 



3* 



