14 



midőn az elkorhad. Az Andreaea -félék családjában a tokocska 

 hosszában hasad négy helyen ; a koj)ácsok, a melyek ennek 

 következtében támadnak, alul és felül egybefüggnek (Musci 

 schistocarpi). A többi lombos mohnál a tokocska tetejéről 

 l upák (operculnm) válik le, minek folytán az alsó része, melyben 

 a spórák képződtek, fedetlen Urnához hasonlít (Musci stego- 

 carpi). A kupak leválásának vagy az az oka, hogy az epidermis- 

 sejtek a tokocskának egy övében, melyben a sejtfalak meg nem 

 vastagodtak, elenyésznek, ha a tokocska megérése alkalmával 

 összeszárad ; vagy az, hogy az említett epidermissejteknek belső 

 falai szétáznak, a külsők pedig, melyek erősen meg vannak vas- 

 tagodva, összefüggő gyűrű alakjában leszakadnak. A kupak le- 

 pattanása a középoszlopnak, de más szöveteknek a kettészaka- 

 dását is okozza, minek következtében a spórák a tokocskából 

 kihullhatnak. A kupak majd domború vagy lapos, majd kúp- 

 alakú ; tetején gyakran felálló vagy ferde, rövid vagy hosszú, 

 egyenes vagy görbe nyujtványnyal végződik, a melyet orrnak v. 

 asörnok (rostrum) nevezünk. — Színre nézve a kupak a tokocska 

 színével megegyezik, csakhogy sokszor világosabb ; de ritkábban 

 még más színben is mutatkozik. A tokocska szájnyílása a 

 legtöbb lombos mohnál csipke- vagy fonálalakú sallangokkal, 

 fogakkal van megi-akva, czifrázva, a melyeket, mint egészet 

 tekintve, száj párkány zatnak (peristomium) nevezzük. A fogak 

 majd csak egy, majd pedig két körben állnak s e szerint a száj- 

 párkányzat egyszerű vagy kettős (külsŐ és belső). Az utóbbinál 

 a külső és belső fogak közönségesen másfélék. A fogak száma 8, 

 16, 32 vagy 64, ritka esetben (Tetraphis) csak 4 ; színük sárga 

 vagy vörösbarna, alakjuk, mely az egyes nemekre és fajokra 

 nézve jellemző és állandó, az egjdknél kerekded, a másiknál 

 nyelvalakú, a harmadiknál lándsás, a negyediknél fonálalakú s 

 így tovább. A fogak majd osztatlanok, majd kettéhasadtak vagy 

 a közepük átlyukasztott, majd a tövük rostélyszem vagy más 

 alakú hái-tyával egybefűzött ; simák vagy bibircsesek, hosszá- 

 ban vagy keresztben futó csíkokkal vagy pántokkal fedettek ; 

 kifelé vagy befelé görbültek vagy pödröttek. A szóban forgó fogak 



