8 



alkotása a mohok valamennyi rendjében általában véve nagyon 

 hasonló. Mindenkor a kifejlődött száron vannak és pedig vegye- 

 sen vagy külön. Az első esetben ugyanazon egy növénypéldányon 

 mutatkoznak az antheridiumok és pistillidiumok (egylaki mo- 

 hok), a másik esetben pedig két ugyanolyan növénypéldányon 

 (kétlaki mohok). A kétlaki mohok antheridiumos és pistillidiumos 

 példányai legtöbbször egymás közelében tenyésznek. Az egylald 

 Eicciaceáknál és Anthoceroteáknál az ivarszervek a telepalakú 

 szár felső oldalán, ennek szövetébe mélyednek le, noha csak az 

 Anthoceroteák antheridiumai fejlődnek a szár belsejében, zárt 

 üregekben. Ezek az üregek csak utólag nyílnak fel oly módon, 

 hogy a felette levő sejtszövetben, repedés támad. A Eicciaceák 

 antheridiumai ellenben a felszin sejtjeiből erednek s oly módon 

 ereszkednek le a szár szövetébe, hogy a környező sejtek osztó- 

 dásukat folytatván mintegy bástya módra emelkednek fel a 

 lesülyedő antheridiumok körül. E tekintetben más a Marchanti- 

 aceák és más a telepes Jungermanniaceák viselkedése. Az 

 utóbbiaknál az antheridiumok meg a pistillidiumok a szár felső 

 oldalán szabadon fejlődnek és vagy egyenként vagy kisebb cso- 

 portokban állnak. A Marchantiaceák ivarszervei rendesen külön 

 és sajátságos alakú ágakon vannak, melyeket antheridium-, 

 illetőleg jnstillidium-tartóknak (inflorescentia) nevezhetünk. A 

 j)istillidium-tartó felálló és nyeles bunkóval vagy ernyővel 

 végződik, a melynek szélén sugár irányban terjedő hengeres 

 nyúlványok fejlődnek. A tartó felső oldalán ugyanazok a szö- 

 vetek, ugyanabban a rendben következnek, mint a telepelakú 

 száron ; az alsó oldalán a pistillidiumok foglalnak helyet, melyek 

 ferdén lefelé fordulnak és csúcsukkal a kerület felé néznek. A 

 Marchantia ernyős tai-tóján a pistillidiumok sugaras sorokban 

 állnak s a sorok az előbb említett nyúlványokkal váltakoznak. 

 Ezekben a sorokban az a pistillidium a legfiatalabb, mely legkö- 

 zelebb van a középponthoz ; a középponttól a legtávolabb eső a 

 legidősebb. A pistillidium- sorait két oldalról pikkelyszeríi levelek 

 takarják, melyeket biirok- vagy talcaró leveleknek (involucrum, 

 pericliaetium) szoktunk nevezni. A Marchantia antheridium- 



