7 



eredhet fonáltelep (protonema) és ezen kedvező körülmények 

 között épen úgy fejlődhetnek új növénykék, mint azon a proto- 

 nemán, mely a spórából vette eredetét. A gyökszálak, melyek a 

 föld felszínére jutva a világosság hatása alatt protonemává ala- 

 kulnak át, különben gumószerű sejttestecskéket produkálnak, a 

 melyekből, ha fejlődésnek indulnak, új növénykék lesznek. A 

 májmohoknál gyakrabban csírázó sejtek vagy csírázó rügyek 

 képződnek. Amazok gömbölyű, chlorophyllos sejtek, a melyek 

 a lombos Jungermanniaceák levelein, főleg a levél szélein, 

 szemölcsszerű kidudorodások alakjában, kisebb-nagyobb, olykor 

 végtelen számban jelentkeznek. Ezek a sejtek leválásuk után 

 tovább fejlődnek és rendesen egy-egy új növényke lesz belőlük. 

 A csírázó rügyek chlorophyllos sejtekből álló testecskék. Ezeket 

 a májmoliok telepalakú szárán, sajátságos tartókban találjuk. A 

 Lunularia tartója leginkább félholdalakú zacskóra, a Marchan- 

 tia-é fogasszélű serlegre, a Blasia-é pedig hasas palaczkra emlé- 

 keztet, melynek hosszú és vékony nyaka van. A csírázó rügyek 

 a szóban forgó tai-tók fenekén rövid nyeleken nyugszanak, göm- 

 bölyűek (Blasia) vagy lencsealakúak (Lunularia, Marchantia), 

 az utóbbinál két szemközt fekvŐ öbölszerű bevágással. Nedves 

 földön ezek a rügyek alsó oldalukon gyökszálakat eresztenek. A 

 rügyecske, mely az új növény szárát hozza létre, az öbölszeríí 

 bevágásokban vagy, a hol ezek hiányzanak, a csírázó rügy felszí- 

 nének egyik pontjából fakad. 



Megemlítjük végül még azt is, hogy a lombos mohok — 

 nevezetesen a Tetraphis — szárának tetején lencsealakú képletek 

 találhatók, a melyek kedvező körülmények között fejlődésnek 

 indulnak és új növényeket hoznak létre. 



2. A mohok ivarszervei, a sporogonium meg a spórák 

 képződése. 



A mohok ivarszervei kétfélék. A hímszen^eket antheri- 

 í/mm-oknak, a női szerveket jjistillidium- oknak vagy arcliego- 

 nium-okrídk nevezzük. Az antheridiumok, ihetőleg pistillidiumok 



