4 



talmából, hanem azoknak alakjából is veszi eredetét. A Marchan- 

 tiák szára belső szerkezetére nézve következő : Alsó oldalát szo- 

 rosan fekvő, nagyobb sejtek alkotják, melyekből a clilorophyll- 

 szemcsék mindenkor, az olaj gömbök ellenben csak nagy ritkán 

 hiányzanak. Ezeknek a sejteknek legalsó rétege, melyből a gyök- 

 szálak és levelek erednek, az epidermist képezi. A szóban forgó 

 sejtek fölött, egvrétű sejtlemezekkel elválasztott nagyobb lég- 

 üregekben, tonnaalakú és chlorophyllos sejtek alkotta, Confervá- 

 hoz hasonló fonalakat találunk. A légüregek fölött, a szár fel- 

 színén ismét epidermis van, a mely kisebb rhombos temletekre 

 oszlik fel. Minden egyes terület középpontjában köralakú lyuk 

 (légnyilás) látszik, a melyet több egymás fölé helyezett sejt- 

 gyürű vesz körül. Egy-egy ilyen sejtgyürüt 4, 6 vagy még^több 

 körben fekvő sejt alkot. 



A hengeralakú szár a leveles Jimgermanniaceáknál, a tőzeg- 

 és lombos mohoknál ismeretes. Lehet az kúszó vagy felálló. Az 

 első esetben az aljzathoz simul s egész alsó oldalát gyökszálak 

 lepik el, a második esetben egyenesen fölfelé emelkedik s csak a 

 töve körül vannak gyökszálak. A hengeralakú szár tetején csak 

 egy csúcssejt van, a mely fordított hároméltí pyramishoz hasonlít. 

 A csúcssejt három oldallapja más sejtekkel érintkezik, gömb- 

 háromszögalakú alapja ellenben a szár csúcsán szabadon kiemel- 

 kedik. Szabályszerű módon szokott osztódani, de azt részletesen 

 tárgyalni nem fogjuk ; csak épen annyit említünk, hogy a csúcs- 

 sejtről lemetszett szeletsejtek egy-egy belső és egy-egy külső sejtre 

 oszlanak. Sem a belső, sem a külső sejtek nem állandók, mivel 

 -amazok még csak ezután hozzák létre a szár szövetét, emezek 

 pedig a leveleket, a melyek a felálló száron rendesen három 

 sorban állnak. A kúszó száron gyaki-an csak két levélsor van. 

 Ilyenkor az alsó oldal szeletsejtjeiből nem fejlődnek levelek. 

 A lombos mohok heugeralakú szára vagy elágazó vagy ágatlan. 

 Az ágak gyakran elszórva látszólag minden rend nélkül állanak 

 a szár köiiil ; máskor azonban állásuk oly szabályos, hogy ez a 

 növény termetét szépen meghatározza. Ismeretes, hogy a szár 

 hosszában való növekedése megszűnik, ha annak tetején virág 



