szár végén, egy öbölszerű bevágásban fekszenek. A csúcssejt, 

 illetőleg csúcssejtek szabályszerű osztódását nem fogjuk tüzete- 

 sen fejtegetni ; elég az, ha megemlítjük, hogy a csúcssejt vagy 

 csúcssejtek osztódása folytán keletkezett szeletsejtek addig-addig 

 osztódnak, míg létre nem jön mind az a sejt, mely a tökéletesen 

 kifejlődött szárat alkotja. A tele^mlakú szár egy síkban fekszik 

 ágaival. Elágazása dichotomialis. Az ilyenféle elágazás kétféle- 

 képen jöhet létre. Az egyik esetben, a midőn a szár végén több 

 csúcssejt fekszik egymás mellett, ugyanott két csúcssejtcsoport 

 támad, melynek mindegyikéből azután egy-egy ág veszi erede- 

 tét. A másik esetben, a midőn a szár végén csak egyetlen egy 

 csúcssejt van, a fellépő ágnak csúcssejtje a régi csúcssejteknek 

 eg}ik szeletsejtjéből keletkezik. Ezekből látni való, hogy az első 

 esetben két új ág fejlődik, mely rangra nézve egyenlő ; a másik 

 esetben ellenben a két új ág egyike voltaképen a szár foMatása, 

 másika pedig ennek valóságos oldalága. A telepalakú szár alsó 

 oldalán — a középvonal irányában — apró, színtelen, pikkely- 

 szeríi, eg^^etlen egy sejtrétegből álló levelek vannak, melyek — 

 mulékonyságok miatt — a kifejlett száron gyaki-abban már nin- 

 csenek. Egy-két növényen a szóban forgó leveleket rövid szőr- 

 képletek alakjában látjuk (Metzgeria, Aneura, Pellia), míg máso- 

 kon (Anthocerosj teljesen hiányzanak. A májmohok telepalakú 

 szárát oly sejtek alkotják, melyek között edény vagy edénjTiya- 

 láb nincs. Néha az egész szárat csak egyetlen egy sejtréteg 

 alkotja, de a legtöbb esetben több sejtréteg is fekszik egymás 

 fölött. Hog}' igen sok telepalakú szárban közép-ér mutatkozik, 

 az onnan van, mivel az a középvonal irányában (a melynek foly- 

 tatásában a tenyészcsúcs is fekszik) rendesen vastagabb, mint a 

 szélén, a hol kisebb-nagyobb távolságra terjed egyi-étűsége befelé 

 (Pellia, Metzgeria). A többrétű szár sejtrétegei — tekintve a 

 sejtek alakját és tai-talmát — vagj^ egyneműek, vagy külön- 

 neműek. Sokszor ezek a sejtrétegek csak azért különneműek, 

 mert a chlorophyll csak a szár felső oldalát borító sejtrétegben 

 jelentkezik. A Marchantiáknál a sejtrétegek különneműsége 

 sokkal jelentékenyebb és feltűnőbb, mivel nemcsak a sejtek tar- 



1* 



