8T 



10. Weisia Hedw. 



Kis gyepekben megjelenő mohok, nyolcz sorban álló lándsás 

 szálas-lándsás vagy árképű, eres, száraz állapotban bodros leve- 

 lekkel, melyeknek sejtjei a levél alsóbb részén tég] aalakúak, a 

 csúcsban négyzetesek s chloropliylldiisak. A nyeles tokocska fel- 

 álló, tojásdad, kerülékes vagy hengeres. A szájpárkányzatnak egy 

 sorban álló 16 szálas-lándsás, ép foga van, a melynek közép- 

 vonalán néha egy sor lyuk húzódik a fog csúcsa felé. A fogak 

 sejtjei felállított téglához hasonlók. A szájpárkányzat néha kisebb- 

 nagyobb fokban elsatnyúl s nem igen tartós. 



1. W. viridida Brid. Vánkosalakú, 1 — 2 cm. magas gyepek- 

 ben nö. Alsó levelei aprók, a felsők nagyobbak és sűrűbben állnak, 

 szálas-lándsások, öblös aljukkal szárölelők, lapos- és épélüek, 

 rövid árhegybe kifutó középérrel. A tokocska tojásdad, kerülékes 

 vagy hosszúkás, kevéssé összehúzódott szájjal s hosszában menő 

 barázdákkal. A kupak hosszú csőrű, alján vörös. A süveg a to- 

 kocska felét takarja. A gyűrű tartós. A szárpárkányzat változó, 

 de a fogak nem lyukasak. Brynm virens DicJ^s.^ Weisia micro- 

 donta Hedw., Grimmia cojitroversa Weh. et Mor. stb. 



Igen elterjedt és változó faj, különösen ha szájpárkányzata 

 satnyás, a miért sok a történetes alakja vagj', ha úgy akarjuk, 

 alfaja, a melyek közül kiemelem a legfeltűnőbbeket : 



[5. microcarpum Necs et Hornsch, mely a tátrai Vaskapu kör- 

 nyékén az alhavasi tájban (Hazslinszky) nő. 



V. rigidum Srhmpr., mely a szepes-olaszii mésztufán (Kalch- 

 brenner) található. 



Az alsó Duna- meg a Szávától a Magas-Tátra alhavasi tájáig. 

 A haza minden bryologiai jegyzéke említi ; Vasmegyében is. 



2. Weisia mucronata Brucli. Oly termetű, mint az előbbi faj, 

 de levelei szélesebbek, árhegye hosszabb. Tokocskája rozsdaszínü. 

 csíkos, szájpárkányzatának fogai tyukasak, spórái kétszer, sőt há- 

 romszor nagyobbak, mint a W. controversa-nál. — Hymenostomum. 

 rutilans Nees et Hornsch., Weisia ainculata Nees. Bryol. Eur. I. 

 tab. 23. Xagy-Szeben környékén agyagos földön (Schur 4545. sz=). 



3. W. fugax Hedw. Seregesen, ritkán vánkosalakban nő. To- 

 kocskájával együtt ahg 1 cm. magas. Levelei megnyúlt szálas- 

 lándsásak, csúcsuk felé aprósan fogasak, lapos szélűek. alul ormó- 

 sak. A levélér a levél csúcsában elmosódik. Tokocskája igen apró, 

 tojásdad, rövid nyakú, balra sodort halavány nyélen, árvégű 

 kupakkal s keskeny tartós gyűrűvel. A szájpárkányzat fogai 

 aljaikkal összefüggnek egymással, nedves állapotban felállók, mú- 

 lékonyak. Bryol. Eur. I. tab. 41. Bhahdoiveisia fugax Br. cf Sch. 

 Weisia pumila et leptodon Brid., Grimmia striata W. ei M. 

 Wahl. fl. Carp. p. 341. 



A Szninszki kameu nevű hegyen s a M.- Tátrán a tarpataki 

 völgyben (Hazslinszky), a Hinszka tó környékén i Lojka), a Ee- 



