89 



állauak. A süveg duzzadt-csuklyaképű. A tokocska tojásdad vagy 

 hosszúdad, egyenes vagy ferde, vékony nyakú vagy gelyvás. Ku- 

 pakja görbe-csörű. A száj párkány zat fogai piroslók, lándsásak, két 

 egyenetlen ágra hasadtak. 



1. C. gracilescens Br. et Sch. Tokocskája tojásdad vagy 

 hosszúkás, felálló vagy kevéssé ferdén álló, csekély és vékony 

 nyakkal, sima, száraz állapotban hosszában barázdás. Kupakja 

 hosszú, ferde csőrrel s sima szélű aljjal. Levelei puhák, mindkét 

 lapon aprósan varrancsosak, róna széllel, száraz állapotban sodrot- 

 tak, bodrosak. A levél középere vékony, a levélcsúcs alatt eltü- 

 nedező. A szájpárkányzat fogai majdnem aljukból két-, ritkán 

 háromágúak. Bryol. Eur. I. tab. 45 és 46 



fí. teiiellum Schimp. Ez a kisebb példányokból kerül ki, me- 

 lyeknek levelei keskenyebbek, s tokocskái kevésbbé feltűnően ba- 

 rázdásak. C. alpesfre Wahl. A Branyiszkón található. 



Trachyton s kvarczos sziklanemeken nő. Termései a nyár 

 kezdetén érnek. A sóvári hegyeken, a Branyiszkó sárosi és szepesi 

 oldalán; Sz.-Olaszi m. (Kalchbrenner) s a Retyezáton(HAZSLiNszKY|. 



2. C. polycarpum Br. et Sch. Tokocskája hosszúdad, s mint 

 az előbbi fajnál, barázdás, felálló, egyenes vagy görbe s ez esetben 

 ferdén álló s egyik oldalán gelyvás, elváló gyűrűvel. Levelei 

 mindenfelé állanak, egy oldalra ritkán hajlanak, hosszúdad aljból 

 megnyúlt szálas-lándsásak, száraz állapotban bodrosak, lapos 

 vagy behajló szélekkel 



Az előbbi fajhoz igen közel áll, de attól leginkább a levél 

 széle, a világos gyűrű és a gelyva különbezteti meg. Fissidens 

 polycarpus Hedw., Dicranum polycarpum Ehrh., Oncophorus 

 polycarpus Brid. Bryol. Eur. 1. tab. 47. 



Azok a gyepek, melj^ekben a tokocskák többsége gelyvás, 

 a [j. strumiferum Schimp alakját alkotják. Fissidens strumifer 

 Hedw., Dicranum strumifcrum Web. et M., Oncophorus stru- 

 mifer Brid. 



Leginkább kovaföldet tartalmazó, hegyi s havasi sziklákon 

 nő vegyest a gelyvás alakjával az alsó erdőtájtól a havasi tájig, 

 a haza éjszaki és keleti hegyes vidékein ; a Beocsin kolostor m. 

 (Stoitzner). 



Jegyzet. "Éjszaki Mas^arhon lorobmohai' czimü dolgozatomban jellemzett íenei- 

 lum alfaj, .Iuratzka véleménye szerint inkább ide állitandó, mint C. gracilescens-hez. 

 Szájpárkányzatánál fogva»Weisia-faj lenne. 



3. C. Bpuntoni Smith. Tokocskája tojásdad xsLgy hossziikás, 

 egyenes vagy görbe, felálló vagy ferde, száraz állapotban is sima, 

 halavány-barna, sárgás nyelű. Levelei a szár alján lándsásak, 

 felső részén szálas-lándsásak, válúsak, kihajló széllel s a csúcs- 

 ban eltünedező középérrel. Száj párkányzata tökéletlen, de néha 

 épen aljáig hasadt lándsás fogakkal. 



Termete olyan mint az előbbi két fajé vagyis sátorozólag 

 ■elágazó, száraz állapotban bodros levelekkel. Byrol. Eur. tab. 44. 



