91 



gyek köves és nedves lejtőin, ritkábban a Branyiszkó sárosi és 

 szepesi oldalán. A Preliiba hegység Hertnek melléki völgyében s 

 a Magas-Tátrán, Itt a Na Kosariszko nevü lejtön Kalchbrenneu 

 terméketlen példányokat szedett, melyeken mind a levelek széle, 

 mind a középér háta élesen fürészes. 



Nemes-Podhrágy m. s a nyitrai Javorinán (Holuby), a Babia- 

 gorán (Rehmann), Erdélyben az árpási, hunyadmegyei és kerze- 

 schoári havasokon (Simkovics és Schur i. h. 4299), a Retyezát 

 alján (Hazslinszky és Simkovics), Szlavóniában Csereviz környékén 

 (Stoitzner). 



13. Dioranella Schimp. 



Nagyobb, részben apró mohok, sima levelekkel ; a levél alját 

 téglaalakú, felső részét hosszúkás-hatoldalú sejtek alkotják, me- 

 lyekben kevés a chlorophyll. A virágok kétlakiak, ritkán egy- 

 lakiak. A száj pár Ixányzat szabályos, nagy, majdnem akkora, mint 

 a tokoeska s kétágii fogakból áll. Fajai igen hasonlók egymáshoz, 

 a miért is nem könnyen ismerhetők fel. 



1. A virágok egj^lakiak. A tokoeska gyürüs. D. crispa és Grc- 

 villiana. 



— A virágok kétlakiak. 2. 



2. A levelek minden oldalra néznek. A tokocskának nincsen gyű- 

 rűje. 3. 



— A levelek egy oldalra néznek, sarlóalak úak. -5. 



•"). A levelek szélesek, derékszög alatt el- és lehajlók. D. squar- 

 rosa. 



— A levelek hegyes szög alatt hajlanak el, szélesebb aljból árké- 

 püek. 4. 



4. A tokoeska egyoldalú hegj-es gelyvával. D. cerviculata. 



— A tokocskának nincsen egyoldalú gelyvája. D. Schreheri. 



5. A tokoeska gyűrűs. 6. 



— A tokocskának nincsen gyűrűje. 7. 



f). A levél épélű. A tokoeska többnyire ferde s knpos, kihe- 

 g^^ezett kupakot visel, a mely ritkán rövidcsöríi. D. varia. 



— A levél aprózott fűrészfogú. A tokoeska apró, mindig felálló. 

 D. rufescens. 



7. A levél serteképű, barnazöld, végén aprózottan fűrészes. A to- 

 koeska felálló. D. carvata. 



— A levél széles aljból árképű, épélű. A tokoeska ferdén áll. 

 D. suhulata. 



— A levél széles aljból árképű, végén fogaskás. A tokoeska igen 

 ferdén áll, görbecsőrű kupakkal. D. lieteromalla. 



1. D. crisjpa Schimj). Br^^ol. Eur. t. 55. Apró, halaványzöld 

 mohocska, görbegurba, száraz állapotban bodros, széles, majdnem 

 hüvelyező aljból induló árképű levelekkel. Tokocskája felálló, 

 visszásán tojásdad vagy kerülékes, hosszában csíkos, rögtön a 



