98 



melytől azonban a levelek alakja s középere által eléggé külön- 

 bözik. Az apró, négyzetes sejtszövet más Dicranumok-nál csak a 

 levél csiicsában van (pl. D. montanumnál). 



Eodható fán, sziklán s földön nő. Slavoniában Vucsiak m. 

 Stoitzner szerint fatörzsökön tenyészik. 



8. D. flagellare Hedw. Vagy 0,12 m. magas, pázsitzöld, 

 gyökszöszszel összeszövődő gyepekben nő. A virágzás után a két- 

 kétágú szárak végén a levelek hónaljából apró levelű, halavány 

 sarjak fejlődnek, melyek azonban múlékonyak. Levelei lándsás- 

 árképüek, többnyire egy oldalra néznek, csúcsukon fürészeseK, szá- 

 raz állapotban bodrosak, lapos, a csúcsban eltünedező középérrel. 

 Tokocskája rendszerint felálló, csíkos, száraz állapotban barázdás, 

 rozsdabarna, hengerded, sárga, alján vereslő, száraz állapotban 

 jobbra sodort nyélen. Kupakja kúpos, hosszúcsőrű, s hossza leg- 

 alább kétharmada a kupaktalan tokocskának. Gyűrűje egy sejt- 

 sorból áll. Bryol. Eur. tab. 68. 



Korhadt fákon s televényes földön nő a felső erdőtájban. 

 Termése nyáron érik. A Magas-Tátrán a Kothbaumgrund nevű 

 völgyben, Sz.-Olaszi környékén (Kalchbrenner), Erdélyben a 

 Beles havason, Lövéte és Oláhfalu környékén (Baumgarten), a 

 Büdös-hegyen (Barth), a Giötzenbrichen (Fuss), Slavoniában Kloko- 

 csovácz m. az Obodina erdőben (Knapp) fordul elő. Élesen hatá- 

 rolt levélalj zugokkal nem bir, de a szövete épen e helyen lazább 

 és téírlaalakú, majdnem négyzetes sejtekből áll. 



9. D. fulvum HooJc. Fekete vagy barnazöld, puha, gyökszö- 

 szös, vagy 0,06 m. magas gyepeket képez. Levelei lándsás aljból 

 igen hosszii, válus, végén fürészes, árképű csúcsba futnak ki s majd 

 minden oldalra állnak, görbegurbák, majd sarlóképűek s egy ol- 

 dalra nézők. Tokocskája hengerded, néha felfelé vastagadó, barna, 

 rövid sárga nyélen. A szájpárkányzat fogai szabálytalanul lyuka- 

 sak. Gyűrűje keskeny. Dicranuvi interruptum Brid. Bryol. Eur. 

 tab. 69. 



Hegyi erdőkben Erdélyben Fogaras környékén nő. (1, Schur 

 4311. sz. a.) — Dicranum interruptum név alatt Schimper tanu- 

 sága szerint (Synopsis musc. Europ., 83. 1.) Bridel a Dicranella 

 heteromalla-nak egy nagyobb alakját értette. Meg kell említenem, 

 hogy az erdélyi mohot a Bryol. Eur. alapján határozták meg. 



10. D. Scottianum Tiirner. Bryol. Eur. tab. 70. Gyökszösz- 

 szel összeszövődő, barnazöld gyepeket alkot, s hasonlít a rövid 

 levelű D. longifolium (3. oi'thophyllum-hoz, de attól vékony, hen- 

 geres levélere és a csúcs alatt behajlott, teljesen ép levélszéle 

 által biztosan meg lehet különböztetni. KALCHBRENNER-től van 

 egy példányom Sz.-Olaszi környékéről, mely Juratzka véleménye 

 szerint inkább a Dicranum ílagellare-hez volna csatolandó. Az a 

 példány pedig, mely D. Scottianum név alatt Baumgarten gyűj- 

 teményében van és a vulkáni szorosból való, újból vizsgálandó. 

 Juratzka említi, hogy Pozsony vidékén terem. 



11. D. albicans Br. et Sch. Bryol. Eur. t. 73. Igen sűrű. 



