lOP) 



végén álló antheridium okkal. Pólyája kétlevelű. Fissidens incur- 

 vus {j. pusillus Schmjp. 



Ungvár m. nedves trachytsziklákon s Eperjes környékén kő- 

 kútkerítés belső falán ( Hazslinszky), N.-Podhrágyon (Holuby), 

 és a Babiagorán (Limpricht). 



4. F. bryoides Hedw. Magános seregesen tenyésző mohocs- 

 kák. Száraik 0.005 — 0.010 m. magasak. Lombjuk mindössze 3 — 4 

 pár megnyúlt, hosszúdad levélből áll, mely tompa csúcsán ár- 

 végű. A levélér a csúcsban végződik. A levélszegély rendsze- 

 rint a csúcsig terjed. A tokocska hosszúdad, felálló, gyürűtelen, 

 rövidcsőrü vagy 0.01 m. hosszú. Többnyire egylaki. Pólyája 3 — 4 

 levélből áll. Dicranum hryoides Smith Bryol. Enr. tab. 101. F. 

 vivídulus Wahl. 1112. 



Igen elterjedt moh. Agyagos földön található a rónaságtól az 

 alhavasi tájig. Az árvái Babiagora csúcsán (Limpricht), N.-Pod- 

 hrágy m. (Holuby, 20. l.\ a M.- Tátra alján Liptó- és őzepesben, 

 8áros-, Zemplén-, Ung- és Mármarosmegyében, Rátót m. Vasm. 

 (FöRSTER), N.-Szeben m. (Schur 4339. sz. a ), Szlavóniában Zve- 

 csevó m. (Stoitzner) és Horvátországban Károlyváros környékén 

 (Hazslinszky). — Kitaibel gyűjteményében is van példány (4283. 

 sz. a.), melyet valószínűleg Éowne m. RocHEL-lal gyűjtött. 



5. F. osmundoides ( Síu.). Sűrű gyepekben nő, kétlaki, tetőn 

 álló autheridium-virágükkal. Szárai vagy O.OG m. magasak. Lombja 

 soklevelű. Levelei hosszudadok, árhegyűek, csipkésen fogasak, a 

 csúcs alatt elmosódó érrel. Tokocskája barna, hosszúcsőrű, süvege 

 kucsmaképü, karéj os karimájú. Ez az utolsó bélyeg minden Fissi- 

 denstől megkülönbözteti, a miért Rabenhorst Osmundula fissi- 

 dentoides név alatt külön szakította. — Dicranum osmimdoides Siv., 

 Conomífrium osmundoides C. Műll. 



Mocsaras s turfás réteken nő a hegyi és alhavasi tájban. 

 Termése nyáron érik. Trencsén- és Nyitrában (Holuby), a M.-Tátra 

 éjszakkeleti mészhegyein (Rehmann), Tátra-Füred (Fritze), Sobor- 

 sin m. a Kálvária hegyen (Simkovics), Horvátországban Lok/e 

 határában (Hazslinszky). 



B) Termésök a szár oldalán van. 



6. F, taxifolius ( L.) Apró, pázsit- vagy sárgazöld gyepeken 

 nő. Levelei hosszúdadok, csipkésen fogacskásak, árhegybe kifutó 

 érrel. Tokocskája ferdén álló, barna, gyűrűtlen ; nyele a több 

 levelű szár aljából ered. Egylaki. Hypnum taxifolium L. 



Agyagos és meszes talajon nő a rónaságban s az alsó erdő- 

 tájban. A M.-Tátra alján (Wahl, 1111. sz.), Pozsony környékén 

 (Bolla 38. 1.), Trencsén- és Nyitrában (Holuby), N.-Szeben, Seges- 

 vár (Schur 4341.), Beszterczebányán (Bothár), Sáros-, Zemplén- 

 és Arad megyékben (Eperjes, T.-Bisztra és Radna m.), Budán 

 (BoRBÁs, Budapest növ. p. 41.) Gosztony m. Vasm. (Föester). 



