116 



vek, lándsások, behajlottszólüek, a csúcsban végződő erős érrel, 

 aljukat téglaalakú s négyzetes, csúcsukat igen apró sejtek alkotják. 

 Tokocskája tojásdad, kerülékes vagy majdnem hengeres, egyenes 

 vagy kevéssé görbült, rozsdaszínű, keskeny, kúpos, egyenes vagy 

 görbe kupakkal. Gyűrűje keskeny s tartós. Szájpárkányzata sza- 

 bálytalan, sima, halaványsárga, egyszerű vagy hasadt gyengéd 

 fogakkal. Bryol. Eur. II. t. 186. Cynodon luridus Bríd., Dydy- 

 módom trifarius Siv. 



Nedves földön s liomokkövön nő. Termésé tavaszszal érik. 

 Dalmácziában (Weiss) és Erdélyben (Barth.). 



Jegyzet. Jurat/ka ettől a fajtól elszakasztotta a Didymodon cordatus&t, melynek 

 levelei száraz állapotban behajlók s lazán fedelékesek, aljukon szívesek vagy szives- 

 tujásdadok, s néha gyengén kifutó erüek. Kerti kőfalakon a pöstyéni fürdőben. 



Eucladium Br. et Schimp. 



Telelő, sűrű gyepekben tenyésző mohok, melyeknek szára 

 néhányszor két-két ágra oszlik. Lándsás-árképű, merev, törékeny 

 levelei hegyes szög alatt elállók. A sejtek a levél felső részében 

 kerekítetten négyzetesek. A tokocska tojás-hosszudad. A gyűrű 

 keskeny. A süveg csőrös. A szájpárkányzat 16 foga egy sorban 

 áll, csúcsúkon egy vagy két hasadékkal vagy csak lyuksorral, 

 kiálló keresztpántok nélkül. Bryol Eur. tab. 40. 



1. E. verticillatum (Brid.)^(Weisia verticillata Brid.) Szürke- 

 zöld, aljukon fehérlő gyepeket alkot. Levelei laposak, kihegye- 

 zettek; a levél széle közepe táján fogacskás, a levél alja színtelen. 

 A középér a csúcsban eltünedezik. A tokocska felálló, barna. A 

 kupak sejtjei spirál sorban rendezvék. 



A folytonosan áztatott mészsziklákat, különösen a mésztufát 

 kedveli, a miért is gyepjei rendszerint meszesek. N.-Podhrágy m. 

 mésztufán (Holuby) és a diósgyőri völgyben (4e mindenütt 

 meddőn), továbbá Dalmácziában (Weiss). 



26. Distiohinm Br. et Schimp. 



Évelő, sűrű, néha nagy terjedelmű gyepeket alkotó mohok, 

 két sorban álló hüvelyes aljú levelekkel. Szájpárkányzata 16, 

 aljáig szabad, rendszerint kétágú fogból áll. 



1. D. capillaceum (L.) Levelei hosszúdad, fejérlő, hüvelyező 

 aljból rögtön árképüek, görbe-gurbák, épélűek fogacskás csúcs- 

 csal. Sejtjei a levél alján szálas-hosszúdad hatoldalúak, a levél 

 felső részében rövidebbek s bibircsesek. Tokocskája felálló, hosz- 

 szúdad-hengeres, rövid kúpos kupakkal, széles gyűrűvel s keskeny 

 szájpárkány- fogakkal.. Mnium capillaceum L., Diymodon disti- 

 chus Brid.y Didymodon capillaceus Wahl. n. 1086. BryoL Eur. 

 tab. 193. 



