121 



29. Trichostomnin Sohimp. 



Kétlaki mohok merev, vakfényű, chlorophylldus, lándsás leve- 

 lekkel, melyeknek felső részét gömbölyded, soklapú, áttetsző, alsó 

 részét egyközes oldalú átlátszó hosszú sejtek alkotják. A to- 

 kocska felálló, egyenes, tojásdad -kerülékes, kerülékes vagy hen- 

 gerded. A szájpárkányzatot keskeny hártyából emelkedő egyenes, 

 szálas, hosszú fogak alkotják, melyek párjával állanak, vagy a 

 tövükön összefüggnek; csak néha kevéssé pödröttek. A kupak sejtjei 

 a kupak csúcsa felé néző egyenes sorokban fekszenek. Ez által 

 tér el ez a nem leginkább a Barbulától. 



1. T. tojphaceum Brid. Sűrű, pázsitzöld, rendszerint mész- 

 tufával áthatott, terjedelmes, 0*2 — 4*0 cm. magas gyepekben tenyé- 

 sző moh, melynél a mésztől tisztított levelek átlátszóbbak, mint 

 a következő fajokéi. Levelei tojásdad aljból lándsásak, lekerekített 

 végűek, a csúcs alatt eltünedező érrel s gyűrűtlen tokocskával. 

 Tokocskája kerülékes-hengeres, sima, vörhenyes-barna, kúpos ku- 

 pakkal s ferde csőrrel. Didy módon trifarius Kook., Bryum brevi- 

 folium Dicks. Bryol. Eur. II. tab. 175. 



Nedves, meszes helyeken nő, különösen oly források környé- 

 kén, melyekből mész rakodik le. Eddig csak két helyen észleltem : 

 a M.-Tátra éjszakkeleti mészhegyein s Holuby N.-Podhrágy kör- 

 nyékén. Slavoniában (Knapp) és Dalmácziában (Weiss) [i. brevifoliuni 

 Dicks. alfajával együtt terem. 



2. T. rigidulum (Dicks). Barnás-zöld, sűrű, vagy 2 cm. ma- 

 gas gyepeket alkot. Levelei lándsásak, lassan keskenyedő, tompa, 

 sőt lekerekített csúcscsal, és a csúcsban eltünedező középérrel, 

 nedves állapotban ívesen kifelé hajlanaK', aljukon átlátszók, kifelé 

 göngyölödő szélekkel. Gyűrűs tokocskája majd tojásdad-hengeres, 

 majd hengerded, kúpos ferde csőrű kupakkal. — A csőr hossza- 

 sága igen változó. Brvol. Eur. II. tab. 1 76. Didymodon rigidulum. 

 WahL FI. Carp. n. 1088. 



Agyagos földön, trachyton és mészsziklákon nő. Termése ősz- 

 szel vagy tavaszszal érik. Agyagos földön Eperjes és Késmárk 

 (Wahl.) mellett, trachyton a sóvári Várhegyen, mészsziklán a 

 sárosi Pusztamezőn Leptotrichum ílexicaule társaságában, a tar- 

 kői Várhe^en és Erdélyben a turi hasadékban, mésztufíbn Szi- 

 nye-Lipócz mellett, homokkő vön Izsép mellett, Vasm. (Förster), 

 Nemes-Podhrágy környékén és a nyitrai Javorinán (Holuby), Schur 

 szerint N.-Szeben és Brassó környékén. Limpricht sz. Podspadi 

 táján nő. Schimper ezt a fajt legújabb munkájában a Barbula- 

 nembe valónak tartja. Limpricht két fajra osztja. Lásd Barhula. 



3. T. mutahile Br. Barnás-zöld, 3 — 5 cm. magas gyepeket 

 alkot. Alsó levelei aprók, gj'éren állók, lándsásak, a felsők szála- 

 sak, hegyesek és az ágvégeken üstökké szorulnak ö-.sze, kevéssé 

 bodros aljzugokkal, árvégű középérrel, száraz állapotukban fod- 

 rosak. A tokocska barna, hosszúdad, kerülékes vagy tojásalakú, 



