127 



magas nyélen. Fogüstöke jól észrevehető körlemezen áll s gyen- 

 gén pö ]rött. Bryol. Eur. II. tab. 145. 



Szórványosan terem a rónaságtól az alhavasi tájig. A Magas- 

 Tátrán, a íelkai völgyben, Pozson^^ (Kornhuber), N.-Podhrágy m. 

 (Holuby), Bánságban (Pancic), Pola m. (Weiss). 



III. Tortuosae Schimp. Terjedelmes gyepekben tenyésző, na- 

 gyocska mohok szálaslándsás, rónakarimájú, igen feltűnően tekei-t- 

 bodros levelekkel. A sejtszövet a levelek alján igen laza s szín- 

 telen. A szájpárkánj^zaton, a fogak alján, a körlemez alig látható 

 A spórák igen aprók s simák. 



10. B. tortuosa (L.J. Vánkosképű, puha j)ázsitzöld gyepeket 

 képez. Szárai két-kétágiíak, aljukon gyökszöszösök. Levelei tojás- 

 dad aljból szálaslándsásak, erős, de rövid árhegybe kifutó közép- 

 érrel. A pólyázó levelek fejérlők, erősen kihegyezettek. A tokocska 

 tojásdad aljból hosszudad-hengeres, zöldessárga, a spórák kiszóró- 

 dása után barnás. A szájpárkányzat fogüstöke erősen pedrett, 3 — 4 

 tekervénynyel. A fogak serteképüek. Bryol. Eur. II. tab. 751. 

 Bryum tortuosum L. 



Televényes földön nő a hegyes vidéken az alsó erdő tájtól a 

 havasi tájig, legbujábban mészsziklák közt. TeiTnése nyáron érik. 

 Magam sok helyen szedtem Szepes-, Liptó-, Sáros-, Zemplén-, 

 Ung-, Abauj-, ÍJorsod és Marmarosmegyékben. Terem N.-Pod- 

 hrágy (HoLUBY), Beszterczebánya (Márkus), Szepes-Olaszi (Kalch- 

 brenner), Nao-y-Rőcze mellett (Marczell), az árvái Babiagorán 

 (Hazslinszky és Limpricht), Erdélyben a fogarasi és árpási hava- 

 sokon (ScHüR 4254. sz.. Fuss 1179. sz ), Horvátországban Lökve 

 határában (Hazslinszky) és Dalmácziában is többfelé (Weiss, Ver- 

 handl. d. zool.-bot. Ver. 1867. 760. 1.) 



11. B. squarrosa De Not. Szabálytalan, sárgazöld gyepeket 

 képez. Szárai felállók vagy felegyenesedők, gyökszösz nincs rajtok. 

 Levelei megnyúlt lándsásak, bodrosszélüek, hüvelyező aljjal, füró- 

 szes csúcscsal s a csúcsig terjedő középérrel (néha árvégűek is), 

 a szár végén üstökké szorulnak össze. Nedves állapotban ívesen 

 elállók, száraz állapotban bodrosak. A levélszövet a levélalj zugok- 

 ban laza s gyengéd, különben igen apró sejtű. A tokocska tojás- 

 hosszudad-hengeres, felálló, kevéssé görbe, apró. A szájpárkányzat 

 fogai vékonyak, igen bibircsósak, kétszer tekertek, múlékonyak. 



Száraz homokos talajon nő. Termése tavaszszal vagy nyáron 

 érik. Dalmácziában Lapad félszigetén, Castello di Cattaro, Ciaj- 

 kovic m. és Gioncliettoban (^YEIss). 



12. B. caespitosa ( Schwaegr.) Vánkosképű, puha, zöld gye- 

 peket alkot. Levelei szálasak, árhegybe kifutó fejérlő középérrel. 

 Antheridiumai a levelek hónaljában, két vagy három igen laza- 

 szövetű murva közt ülnek. Tokocskája hosszudad-hengeres, végre 

 vörhenyes, fényes; jobbra tekert, sárga vagy bíborszínű nyélen. 

 Gyűrűje nincsen. Fogüstöke bíborszínű s néhányszor tekert. 



Televényes földön nő. Termése nyár kezdetével érik. Barhula 

 cvrrhata Bryol. Eur. II. tab. 149. B. humilis Hedw. A Ruszka 



