135 



kezö nemnél, de ezen sejtek nem szálasak, hanem többé-kevésbbé 

 négyzetesek. 



I. Scliistidium Brid. A tokocska a pólyázó levelek ölé- 

 ben ül, minden oldal felé részarányos, röviden kerülékes. A sü- 

 veg rövid, kucsmaképű, karéj os. Egylaki mohok. 



1. G. apocarpa (L.) Vánkosképű, zöld vagy barna, néhány 

 deczimeternyi magas, sűrű gyepekben nő. Levelei tojáslándsásak, 

 színtelen csúcscsal. A felső levelek érdes szőrben végződnek és 

 begöngyölödő, gj-engén fogas széllel bírnak. A levélsejtek kerek- 

 ded-négyzetesek, szögzugos falakkal, csak a levél alján az ér mel- 

 lett téglaalaknak. A tokocska hossziidad , végre kehelyidomú, 

 barna czinóber- vagy bíborvörös szájpárkányzattal. A kupak dom- 

 dorú, rövid, ferde csőrrel. Bryiim apocarpum L. 



Sziklákon nő a rónaságtól a havasi tájig a flóra egész terü- 

 letén. Termése tavaszszal érik. Változó. 



1. A töalak. Gyepjei szélesen elterülők, ritkán vánkosképűek. 

 Levelei lándsásak, igen elállók, s többen közülök fejér szőrrel 

 végződnek. Tokocskája tojásdad, árhegyü kupakkal. A rónaság s a 

 hegyi táj sajátja. Igen elterjedt moh. Budán s a Mátrában (Borbás). 



:2. gracilis Schwgr. Mint a tőalak elterül, de gyepjei maga- 

 sabbak s lazábbak. Szárai fölegyenesedök, vékonyabbak, gyérebben 

 álló levelekkel és csak egy oldalon fejlesztenek termést. A levelek 

 kevésbbé elállók és szőrtelenek. Sárosban Eperjes és K.-Szeben 

 környékén, Liptó-, Torna-, Bihar-, Mármarosmegyében. Horvát- 

 országban Klek hegyen. 



3. alpicola Schwartz. Hasonlít a gracilishoz, de gyepjei tö- 

 möttebbek, sötétzöldek vagj- feketék. Szárai vékonyak. Tokocskája 

 a buroklevelek közül kiemelkedő s kupakjának árhegye hosszabb. 

 A havasi tájak sajátja. Különösen a Nagy- és lüs-Tátrákon. 



4. robusta. Termetére nézve a gracilishoz hasonló. Nemcsak 

 termései, hanem levelei is egyoldalra néznek. Nedves sziklákon nő 

 a sóvári trachythegyeken, 



5. rivularis Brid. (Wahl. n. 1099.) Nagy, sötétzöld, néha 

 fekete, felálló vagy a vízben hullámzó gj- epekben nő. Tokocskája 

 nagy, a burokból kiemelkedő, kupakja szálkacsőrű. Hegyi pata- 

 kokban nő az eperjes-tokaji trcchythegyeken és a Magas-Tátra 

 havasi patakjaiban. Fiume mellett Cinclidoti^sok társaságában nő. 



2. G. conferta Midler. Gyepjei aprók, vagy két cm. maga- 

 sak, sűrűk és merevek. Levelei tojásdad- vagy hosszúdad-lánd- 

 sásak, száraz állapotban sűrűn fedelékesek. Tokocskája röviden 

 kerülékes, s majdnem gömbölyded, rövidcsúcsú kupakkal és sárga 

 szájpárkányzattal. 



Meszes és kvarczos sziklákon nő a rónaságtól a havasi tájig. 

 Szepes- és Sárosmegyében (mészsziklán), a szninszki Kamenen. 

 (trachyton), a M. -Tátrán (Fritze), N.-Podhrágy m. (Holuby) 

 Jankovácz m. Slavoniában (Stoitzner). 



3. G. sphaerica Schimp. Hasonló az előbbi fajhoz, de to- 

 kocskája gömbalakú, s kupakján csak lapult bibircsó van. Levelei- 



