172 



a Babiagora tetején (Limpricht), a borsai Pietrosz és Pop Iván 

 havasokon, valamint a Retyezáton (Hazslinszky) és Brassó kör- 

 nyékén (ScHUR 4540 sz. a.). 



[3. brachycarpa Schimp. Meesia curviseta Schívgr. Kisebb. 

 A tokocska rövidebb s vastagabb, ívesen legörbülő ; nyele vastag. 

 A M.-Tátrán a Kopa szurdokban terem. 



3. W. elongata (DicJís). Szárai többnyire csak fél cm. ma- 

 gasak. Levelei megnyúlt lándsásak, alább begöngyölödő, feljebb 

 fürészes szélekkel. A levelek sejtjei igen keskenyek. A tokocska 

 nyele 3 — 4 cm., tehát kétszer hosszabb mint az előbbi fajnál. 

 A tokocska keskeny, megnyúlt korülékes, rövidebb a nyakánál, 

 s többnyire ferdén felálló. Kupakja kúpos, kihegyezett vagy apró 

 ferde csőrrel. A pillák hiányzanak vagy tökéletlenek. Bryum 

 elongatum Dicls. — Fohlia elongata Hediv. Bryol. Eur. lY. 345. 

 Wahl. fi. Carp. n. 1148. 



Seregesen nő a felső erdőtájtól a havasi tájig. Termése szep- 

 temberben érik. Magam a Magas-Tátrán, a mármarosi és a 

 hunyadmegyei havasok alján, Kalchbrenner Szlovenka környéken 

 Szepesben, Holuby N.-Podhrágy környékén, Heufler az árpási 

 havasokon, Baumgarten a Bucsecs, Csernika, Hargitta és Beles 

 havasokon, Barth F.-Gáld m. meg a Székelykő hegyen, Fuss a 

 Butyian havason, Stoitzner Slavoniában Zvecsovó m. gj'űjtötték. 

 Állítólag Dalmátországban is. 



y. liumilis Schimp. A tőalaknál kisebb, rövidebb. Kinyílás 

 után a száj alatt összehúzódó tokocskával. A M.-Tátra havasi 

 tájában, a mengusfalvi völgyben. 



4. T'F. longicolJa (Siv.). Szára s levele mint az előbbi faj- 

 nál. Tokocskája tojásdad s rögtön ugyanakkora hosszúságú nyakba 

 keskenj^edik. Nj^ele körülbelül fél cm. magas, i-irosló. Kupakja 

 árvégű. Külső szájpárkányzata sárga. Pillái vannak. Bryum longi- 

 collum S ivart z. 



Az alhavasi meg a havasi tájban a sziklák repedéseiben nő.. 

 Termése nyáron érik. (Bryol. Eur. IV. tab. 346. \Yahl. i. h. 1 152.) 

 Magam a M.-Tátrán, a Vaskapú környékén, a poprádi s a fejér- 

 vizi völgj^ekben szedtem. Erdélyben Schur 4537. szerint az 

 ojtozi szurdokban, a Csernitza hegy alján és a Beles hegy szikláin, 

 SiMKOvics szerint pedig a Zanoga tó körül a Retyezáton. 



2. Alnem. Wehera Schimp. A szárak aljuktól kezdve majd- 

 nem egyenletesen levelesek. A tokocska körteidomú és rövid- 

 nyakii. A belső szájpárkányzat pillái többnyire akkorák, mint a 

 külsőnek fogai. 



5. Wehera nutans (Schreb.). Pázsitzöld, fényes, terjedelmes 

 gyepeket alkot. Alsó levelei tojásdad-lándsásak, a felsők szálas- 

 lándsásak, kihegyezettek, csúcsukon fürészesek, a csúcsban vagy 

 a csúcs alatt 'eltünedező érrel. Tokocskája hosszúdad vagy visszá- 

 sán tojásdad, lekonyuló vagy lecsüngő, kinyílás után nagyszájú, a 

 száj alatt gyűrűs behorpadással vagy anélkül, boltos, kihegyezett 

 kupakkal. A külső szájpárkányzat fogai barnák, csak a csúcsukon 



