177 



(Holuby), Szepesben Liibló környékén, a fogarasi és brassói ha- 

 vasokon (ScHUR 4^276), Hossznaszó m. (Barth). A belső szájpár- 

 kányzatnak 16 kifejlett, középvonalukon sorban lyukasztott foga és 

 begöngyölödött levélszéle leginkább különböztetik az előbbi fajtól. 



6. B. ímhricatum Brid. Levelei tojásdad- és hosszúkás-lánd- 

 sásak, majdnem fedelékesek, épélű, begöngyölődő széllel. A levélér 

 erős s hosszú árheg^'gyel végződik. Tokocskája keskeny, körteképű 

 vagy bunkóidomú, barna ; boltos bibircsós végíí kupakkal ; széles 

 gyünivel. A belső szájpárkányzat körhártyája igen széles, majdnem 

 akkora, mint a külső fogak félhossza. . Spórái aprók, rozsda- 

 színűek. Pohlia imbricata Brid. Bi-yol. Eur. tab. 340. 



Termése nyáron érik. Havasokon nő Brassó körül (Baum- 

 garten). 



2. Alnem. Bryum. A belső szájpárkányzat a körhártyából 

 indul; fogai szabadok s a fogak közt levő térben -1 — 4 függelékes 

 pilla van. 



7. B. cirrhatuni Hornsch. Terjedelmes, halaványzöld, gyök- 

 szöszös gyepeket alkot. A szár csúcsa alatt eredő sarjai vékonj^ak, 

 ostorindaalakúak. Az alsó szárlevelek tojásdadlándsásak, a felső 

 szárlevelek megnyúlt lándsásak ; erős, hosszú, fogacskás, néha 

 görbegurba árliegygyé kifutó érrel ; az indák levelei tojásdadok, 

 kihegyezettek. A tokocska visszásan-tojásdad ystgy körteképű, egye- 

 nes, barna, a szájnyílás alatt behorpadozó, lekonyuló vagy csüngő, 

 boltos, kevéssé kihegyezett végű kupakkal. A belső szájpárkány- 

 zat fogai, középvonalaik irányában lyukasak. Bryol. Eur. IV. 

 tab. .357. 



A M.-Tátra havasi tájainak nedves, fövényes helyein nő, pl. 

 a felkai völgyben meg a Fehér-tó környékén, a Eetyezáton (Simk.) 

 és Horvátországban. Levele majd szegélyzett, majd szegélytelen. 

 Legfeltűnőbb bélyege az üstöklevelek kigyódzó árhegye. 



8. B. himum Sclireh. Terjedelmes, legfölebb 5 cm, magas, 

 alsó rétegükben sötétbarna, gyökszöszös gyepeket alkot. A szár 

 csúcsa alatt eredő sarjak felállók, pázsitzöldek. Levelei tojásdadok 

 vagy tojásdad-lándsásak, élükkel a száron lefutnak, árliegygyé 

 kifutó érrel, szegélyzett, begöngyölődő széllel és fürészes csúcscsal. 

 Tokocskája hosszúdad-körteidomú, a szájnyílás alatt gyűriis be- 

 horpadással. Virágai pároséltűek (kétivarúak). Pohlia paradoxa 

 Hüb. Bi-yol. Eur. IV. tab. 363. 



Mocsáros réteken s nedves sziklákon nő Mármarosban a 

 vizén völgyben, a Fertő partjain, X.-Podhrágy m. (Holuby). E faj 

 meghatározásánál czélszeríí a Bryum pseudotriquetrummal ösz- 

 szehasonlítani, melylyel több bryolog egyesítette. A B. bimum 

 kisebb, gyengédel)b meg ritkább levelű. Levelei világosan ki- 

 hegyezettek ; tokocskája kisebb és arány talanúl rövidé ob ; ku- 

 pakja lapos ; antheridiumai és archegoniumai együtt állanak a 

 törzs csúcsán. 



9. B. torquescens C. Midi. Apró, feketebibor gyökszöszszel 

 összefűzött gyepeket alkot. A szár meg a sarjak alsó levelei gyéren 



Hazslinxzk II , A Magyar birodalom mohilórája. 



12 



