183 



y. arcuatum Schimp. Minden egyes része kisebb mint a tő- 

 alaknál. Tokocskája aránytalanul keskenyebb, s a száj párkány zat 

 fogai alsó felükkel rendszerint összenőttek. Mocsáros réteken talál- 

 ható Szomolnok környékén. 



0. ahhreviatu7n Schimp. Alacsony, sűrű, barna gyepeket alkot. 

 Tokocskája rövid nyelű, igen rövid, majdnem gömbded. A M.-Tátra 

 alhavasi tájában nö. 



Igen változó alak. Levélszegélye néhol igen széles (koritniczai 

 példányomon). Sarjai néha igen számosak és sátorozók. A hegj'ek 

 alsó tájától a havasi tájig terjed, a M. -Tátrán, a Kis-Tátrákon, a 

 Branyiszkóu, a Vihorláton, Trencsénben (Holuby), Gömörben, Tor- 

 nában (SadlerI, Erdélyben (Schür 4277.) az árpási havasokon s 

 Hosszú-Aszó m. (Barth.). 



25. B. Duvalii Voi'. Igen laza, vöröslő, nagj'on gj^engén 

 gyökszöszös gj-epeket alkot. Könnyen felismerhető lefutó levél- 

 lemezéről, melytől a száia szárnyas vagy gatyás, továbbá sötét- 

 zöld, hosszú, igen gyér levelű sarjairól, melyeken a levéllemez 

 lefutó része hosszabb, mint az elálló. A levél különben tojásdad- 

 lándsás, rövidre kihegyezett, a levélcsúcs alatt eltünedező érrel. 

 Tokocskája körteidomó, igen hosszú nyakú, egyenes, lecsüngő, 

 végre a szájnyílás alatt behorpadozó. Bryol. Eur. IV. tab. 341. 



Forrásos helyeken nö a felső erdő meg az alhavasi tájban. 

 A M. -Tátrán a po^^rádi völgyben, a Branyiszkón, a Szmrekovicza 

 lejtőin. 



26. B. turbinatum (Hedw.) Terjedelmes, halavány- vagy 

 szennyeszöld gyepeket képez. Szárai gyökszöszösek, lazán leveles 

 sarjakkal. Levelei tojásdad-lándsásak, kihegyezettek, szegélyzettek 

 vagy szegélytelenek, aljzugjaikkal lefutók, csúcsuk felé gyengén 

 fogasak, lazaszövetűek. Tokocskája vastag, körteképű, keskeny 

 nyakú, a szájnyílás alatt mély, gyűrűs behorpadással, végi-e \-isz- 

 szásan kúpidomú. Kupakja nagy, széles púppal. Spórái rozsda- 

 színűek. Bryol. Eur. IV. tab. 372. 



Nedves réteken nő. Termése, nyáron érik. N.-Podhrágy (Ho- 

 luby), Segesvár, N.-Szeben (1. Schür 4281.) és Hosszú-Aszó m. 

 (Barth). 



3. Alnem. Bhodobryum Schimp. A sarjak földbeli indákból 

 vagy ritkábban a törzs csúcsán erednek. Az üstöklevelek feltűnő 

 nagyok s nyilt rózsát képeznek. 



27. B. roseum Dili. Felálló szárai többnyire 5 cm. magasak, 

 gyökszöszösök, néhány pikkelyképü levéllel, üstök] eveiéi szélesek, 

 íapiczkásak, rövidre kihegyezettek, szegélytelenek, felső felükön 

 erősen fűrészesek, a csúcsban eltünedező érrel. Egy vü'ágban több- 

 nyire 2 — 3 termés (ritkán csak egy) fejlődik. Tokocskája hosszú- 

 dad, lehajló. Bryol. Eur. IV. tab. 365. 



Jól jellemzett, állandó faj, mely a rónaságtól a havasi tájig 

 terjed, Dalmáczia kivételével a flóra egész területén szórványo- 

 san ; ritkán gyümölcsös. A diósgyőri tónál (Boebás). 



