184 



53. Zieria Schimp. 



Ezüstfényű havasi mohok, felálló barkaalakú sarjakkal, me- 

 lyeken a tojásdad, teknős, lazaszövetü levelek fedelékesen állanak. 

 A tokocskft bunkóidomii ; hosszú, görbe nyakkal. 



1. Z. jidacea (Dicls). A szár levelei lándsásak, épélűek, a 

 levélcsúcsig terjedő érrel. 



A M.- Tátra alhavasi tájának legcsinosabb lombos moha. Az 

 éjszakkeleti mészhegyeken is nő, ott, hol a Stirnberg (vagy Stiere 

 Berg) zordon tekintetet vet a mély Eothbaiimgrund felé ereszkedő 

 szikla-romokra. Legkedvesebb állomásai itt a sziklaromok közt 

 lévő üregek, hol a romhalmazok vastag mohgyeppel fedvék, s 

 az üreg boltozatáról folytonosan csepeg a víz. Itt csüngnek ezüstös 

 harmatozó tiszta gyepjei teljes pompájukban. Már a függőleges 

 falakon nem oly gyönyörű, s majdnem egészen elveszti a szépsé- 

 gét, ha közönséges mohokkal vegyül, például a felső erdőtájban, 

 a Dsári szurdokban. A Viszoka hegyen (Bolla), a hermaneczi 

 völgyben (Bothár). 



54. Mniam L. 



Nagyocska földi mohok, parenchymszövetű széles levelekkel; 

 hosszú nyelű, lekonyuló, egyenes és nyakatlan tokocskával, mely- 

 nek külső és belső szájpárkányzata egyenlő magasságra emelke- 

 dik s a fogai szabadok. A belsőnek pilláin függelék nincs. A to- 

 kocska légnyílásai fedettek (kryptopor). 



/. csoport : A levélszegély épéli'i. A levélér háta sima. A sarjak 



felállőJi. 



1. M. punctatum L. Kétlaki moh. Az antheridiumos egyének 

 szára egyszerű, pikkelyképű levelekkel, csak csúcsán nagy levelű 

 rózsával. A termő a csúcsa alatt felálló sarjakat bocsát. Levelei 

 visszásán tojásdadok, lekerekített vagy behorpadozott végükből 

 háromszögű csúcsban végződnek. A csúcs alatt eltünedező ér pi- 

 rosló. A 3 — 4 sejtsorból álló szegélj^ vastag és széles. Tokocskája 

 kerülékes vagy tojásdad, lekonyuló. Bryol. Eur. TV. tab. 387. 



Nedves, forrásos helyeken és hegyi patakok partjain nő a 

 hegyek alsó tájától a havasi tájig. Termése télen érik. Minden 

 vizsgáltam honi példány levél szervezete más, mint a Bryol. Eur. 

 rajzáé, a mennyiben itt a széles levélszegély a levél csúcsában 

 az ér szövetével egj^esül, és sajátságos tekervényes szövetet alkot. 

 Ennek következtében különösen a Tátra tetőin szedett példányok 

 levelei majdnem olyanok, a minő csak a Cincii dium stj'giumnak 

 Sw. van. (Bryol. Eur. IV. tab. 385 Ezen havasi alak tokocskája 



