lí)3 



a tokocskák alig emelkednek a sarjak fölé. A legbuj abban nő a 

 sáros-zempléni trachythegyeken ; de nö grániton és mészsziklán is 

 a M. -Tátrán, az ojtozi havason, Segesvár (Baumg.), Fenyőfáivá 

 m. (Fuss), a Herkulesfürdönél Pojána Stynbén az oláh határig 



(BORBÁS). 



4. B. Halleriami Hedw. Levelei rövid, hüvelyező, fejérlő 

 aljból serteképűek, élesen fürészesek, mindenfelé vagy egy oldalra 

 néznek, kevéssé bodrosak. A tokocska rövid, ívesen görbült nyélen 

 áll a szár oldalán, a szár végéből emelkedő saijak miatt. Bryum 

 I'iterale Dicls. Bryol. Eur. IV. tab. 3:20. 



Az alsó erdőtájtól a havasi tájig nő, a hol imitt-amott, mint 

 pl. a tarpataki völg;^'beu, 15 cm. magas gyepeket alkot. A Bra- 

 nyiszkón, 8z.-Lipócz m. homokkövön, a Viliorlát hegységben s az 

 eperjes -tokaji hegysorban trachyton, a Fekete-Vág vidékén mela- 

 phyron, a Betyezáton palakövön terem. Pozsonytól Mármarosig s 

 innen Oláhország határáig található. 



5. B. Oederi (GiinnerJ. Levelei megnyúlt lándsásak, nem 

 hüvelyezök, kihegj-ezettek, csúcsukon fürészesek, simák. A levélér 

 a levélcsúcsban elmosódik s hátán a csúcs felé fűrészes. A levél 

 széle a levél alsó részén behajló. A tokocska kisebb, mint az 

 előbbi fajoknál s a gyepből nyelével együtt kiemelkedik. A száj- 

 párkányzat kettős, mint az előbbi fajnál. Sűrű, barnászöld, gyök- 

 szöszös gyepeket alkot a felső erdőtájtól a havasi tájig. Virágai 

 párosélüek. Bryum Oederi Gunner. — Bartramia gracilis Flörke. 

 Bryol. Eur. IV. tab. 318.. 



A Magas- és x\lacsony- Tátrán, a Branyiszkón, Pozsony-, 

 Liptó-, Zólyom-, Torna-, Abauj- és Sárosmegyék homokkő- éa 

 mészkő hegyein, a Kakas-hegyen N.-Eőcze m. (Marczell), Már- 

 maros déli és éjszakkeleti vidékein, a B-uszka havas alján (Simko- 

 vics), Erdélyben a brassói, bihari, toroczkói havasokon, a Büdös 

 hegyen (Schur 4259.) terem. 



62. Conostomam Sw. 



A tokocska visszásán tojásdad, rövid nyakú, lekonyuló, csíkos, 

 apró, egyenes csőrű kupakkal. Egyszerű szájpárkányzata 16 szá- 

 las-lándsás, kúp módon összehajló s csúcsaikkal összefüggő fog- 

 ból áll. 



1. C. boreale Sw. Sűrű, gyökszöszös gyepeket alkotó moh, 

 lándsás vagy lándsás árképű, csúcsaikon fűrészes levelekkel, me- 

 lyek sűrűn és fedelékesen állnak s ennek következtében a szár 

 ötélü. Az ér a levélcsúcs előtt vagy a csiícsban végződik. A sejt- 

 szövet négyzetes sejtekből áll Biyol. Eur. IV. tab. 322. 



Havasi moh. A M. -Tátrán a kahlbachi völgyben (Wahl.), a 

 steinbachi tó környékén, de csak meddő állapotban (Hazsl.) ; 

 állítólag déli Szepességben, a Béla-völgyben {ha> netalán a termő- 

 hely föl nem cseréltetett) (Kalchbrenner). 



Hazslinazky : A Magyarbirodalom mohflórája. 



13 



