207 



Burokleveléi igen bosszúa"k s egész lapjukkal egymásra simulnak, 

 Kodható fatuskókon, a palocsai mocsarakban. 



y. A havasi alal\ Gyepjei aprók, barnazölclek. Agai sűrűn 

 levesek, barkaidomúak. A M. -Tátra havasi tájában a Felkai völgy 

 Hosszútava környékén. 



A töalak a felföldön Pozsonytól Mármarosig terem. A Bükk- 

 ben Tapolcza és Diósgyőr m., a felső tarkányi völgyben, Budán 

 (BoRBÁs), Békésmegjében (Korén, Borbás), Eadnán (Hazsl.). Kö- 

 zönséges Erdélyben is, Slavoniában a Magas-Polyanán s a Papuk 

 hegyen (Stoitzner). Horvátországban s a magyar tengerpartvidékén. 



4. A. víficulosus (L.). Terjedelmes, sárga- vagy a sötétzöld, 

 laza, terjedelmes gyepeket alkot. A heverő törzsből felálló, egyenlő 

 magas ágak emelkednek, a melyek egyszerűk, vagy a végükön ne- 

 hánv apró, liorgosvégű ágacskára oszlanak. Levelei megnyúlt- 

 lándsásak, tompa, kirágott csiicscsal, kevéssé habos széllel, egy- 

 oldalra néznek, a csúcs alatt elmosódó érrel. Kupakja keskeny s 

 kúpos. Hypmim vificitlosum L. Bryol. Eur. V. tab. 476. 



Földön, sziklán és fatörzsön nő. TeiTnése télen érik. Igen 

 közönséges moh. A felföldön Pozsonytól Mármarosig, a keleti 

 hegyek alján Miháldig, Erdélyben, Slavoniában s Horvátországban, 

 Budán, a Mátrában. Vasm. Sz.-Gotthárd m. (Borbás). 



5. A. apiculatus Br. et Sckimj). Feketezöld, sűrű gyepeket 

 alkot. Agai majdnem egyszerűek, hengerdedek, heverők. Levelei 

 szíves aljból rögtön keskeny nyelvidomúak, kerekített vagy szálka- 

 végű csúcscsal, lapos, kevéssé habos, ép széllel s a csúcs alatt el- 

 tünedező érrel. Kupakja rövidszörű. Hypmim Rugelii C. Müll. 



Bükkfatörzsek alján és köveken nő. Az árvái Babiagorán, 

 m«ddő állapotban (Limpricht). 



76. Psendoleskea Br. et Sohimp. 



A szár meg az ág levelei egy enlőalakúak és végig egyenlőszövetűek, 

 kerekded vag}' négyzetes varrancsos sejtekkel. A tokocska leko- 

 nyuló vagy vízirányos, tojásdad vagj* kerülékes, kevéssé görbült. 

 A belső szájpárkányzat fogai magas körhártyán állnak s majdnem 

 akkorák, mint a külső fogak. Szabálytalanúl elágazó, merev, 

 barna, zöld gyepeket alkotó mohok. 



1. P. atrovirens (Sw.). Sötét vagy bamazöld. Szárai szabály- 

 talanul vagy szárnyasán elágazók. Levelei szélesen tojásdad aljból 

 rögtön lándsásak, kihegyzettek, majdnem simák, fürészkés csúcs - 

 csal s a csúcs alatt eltünedező érrel. Melléklevelei (paraphyllu- 

 mok) sokalakúak. A görbenyelű tokocska tojásdad vagj* kerülékes, 

 görbe, boltosán kúpos kúpokkal. Hypnum atrovirens Sm. — 

 Leskea incurvata Hedw. Biyol. Eur. V. tab. 477. 



[5. hrachyclados (Schívgr.). a tőalaktól, kisebb gyepje rövid, 

 sűrűbben leveles, rendszerint ívesen görbült ágai s egy oldalra 

 néző levelei által különbözik. 



