213 



1. H. trichomanoides (Schreb.J. Levelei részaránytalanok, 

 visszásán tojásdadok, igen rövidre és tompán kihegj'zettek, a szár 

 síkjában állnak, csúcsukon fogasak, gyenge, legfölebb a levél köze- 

 péig terjedő érrel. A tokocska egyenes, felálló, hosszúdad. Bryol. 

 Eur. V. tab. 446. 



Fák tövén, tuskókon, ritkán földön s sziklán nő. A rónaság- 

 tól a felső erdötájig terjed. Dalmáczia kivételével a flóra egész 

 területén. Hyjmum tricJiomanoides Schreh. Színe változó. Több- 

 nyire pázsitzöld, ritkábban, különösen a sziklán termő, sötétzöld. 

 Ere néha kétágú. 



82. liencodon Scliwgr. 



Szára ki'iszó. Agai többnyire egyszerűek, ívesen felegyenese- 

 dők, sűrűn levelesek, barkaidomúak, egyenlő magassági'a emel- 

 kednek. A levelek tojásbosszúdadok, éretlenek, a levél hosszában 

 húzódó mély barázdákkal. A levél sejtjei hosszudadok, csak a 

 szegélyt és az alját alkotók négyzetesek. A tokocska nyeles, a 

 gyepből többnyire kiemelkedő, felálló, egyenes ; egyszerű fehéres 

 szájpárkányzattal. A fogak épek vagy átlyukasztottak. 



L. sciuroides (L.J. Terjedelmes, sötét- ysLgj barnazöld gye- 

 peket alkot. Levelei szívesaljúak, kihegyzettek, épélűek, teknősek, 

 minden oldalra néznek, ritkán sarlóalakúak, s egy oldalra nézők. 

 A tokocska kupakja kúpos. Süvege igen nagy, a tokocska alján 

 túl terjed, fehérlő. Bryol. Eur. Y. tab. 468. Hypnum sciuroides 

 L. — Neclcera sciuroides Miill. 



Fatörzseken, ritkán sziklán nő. A rónaságtól a havasi táj^g 

 terjed. Ritkán termő. Néha a csirasejtektől meg a csiraágacskák- 

 tól barna és borzas. Vasmegyében (Förstee, Borbás). 



morensis ( Schwgr.) A tőalaknál bujább, vastagabb ágú, 

 hosszabb burkokkal és hengeres tokocskákkal. L. morensis Schwgr. 



Az éjszaki s keleti hegyes vidékeken nő Pozsonytól Marma- 

 rosig s innen Orsováig. A Bükkben, a Mátrában, Debreczenben 

 (Hazsl.), Budán és Váczon (Borbás), valamint Slavoniában, 

 Horvát- és Dalmátországban is terem. A alfaja eddig csak Dal- 

 mácziában Ossonik m. található. 



83. Pterogoniam Sw. 



Szára vékony s apró, halavány, gyéren álló levelekkel van 

 meg rakva. Elsőrangú ágai erősebbek, felső végükön majdnem 

 sátorozólag elágazók, egy oldalra hajló, íves ágacskákkal. Levelei 

 visszásán tojásdadok, kihegj'zettek, fürészesek, fényesek, a levél 

 közepéig terjedő kettős éi-rel. A levélszövet a levél közepén szálas, 

 a levél alján kerűlékes, a levélcsúcsban orsóképű sejtekből áll. 

 Szájpárkányzata kettős. Süvege ziláltszőrű. Tokocskája egyenes, 

 ritkán görbe. 



P. gracile (Dili.). Törékeny, duzzadt gj^epeket alkot. Tokocs- 



