218 



3. A süveg, valamivel túl terjed a tokocska közepén. A sejtek a 

 levélcsúcsban rbombosak. Platygyríum. . 



— A süveg a tokocska végéig terjed. A sejtek a levél csúcsában 

 és a közepén rbombosak. Pterigyandruin. 



—r- A süveg a tokocska közepéig sem ér. A sejtek a levélcsúcs- 

 ban szálasak. Pylaisia. 



4. A levélér erős, a csúcs alá vagy a levélcsúcsig terjed. 5. 



— A levélen vagy két rövid ér van vagy éretlen. Orfhothecium 



5. A száron a leveleken kívül sok melléklevél van. Lesciiraea. 



— A száron nincsen melléklevél. HomaJotheciiim. 



90. Pterigynandrum Hedw. 



Szabálytalam'ü elágazó, egyenletesen és sűrűn leveles mobok. 

 x\ fedelékesen álló levelek szélesek és teknősek. Az ér vagy 

 biányzik vagy megvan és ekkor vagy kettős és rö^ád, vagy egy- 

 szerű és hosszabb, egészen a levél közepéig terjed. A tokocska a 

 törzsből ered, egyenes és felálló, sima, a süveg egészen betakarja. 

 A külső száj párkány zat fogai rövidek, bosszú ízekkel ; a belsőnek 

 fogai még rövidebbek, tökéletlenek. 



P. filiforme ( Timm.). Halaványzöld, terjedelmes, lapúlt gye- 

 peket alkot, a melyek egy irányban egymásra símúló ágakból 

 állanak. Levelei visszásán tojásdadok vagy visszásán tojásdad- 

 lapiczkásak, rövidre kibegyzettek, fűrészes csúcscsal és bibircsós 

 háttal. A levéllemezt rhombos, a levélaljziigokat négyzetes sej- 

 tek képezik. A tokocska hosszúdad-hengeres, sárgásbarna, ferde- 

 csőrű. 



Változik a fentebb említett levél- ér tekintetében. Agai majd 

 egyenesek és vékonyak, majd vastagabbak s ívesen hajlottak. 

 Levelei többnyire minden oldalra néznek, száraz állapotban egy- 

 másra símiilnak ; néha, különösen az ívesen görbült végső ágakon, 

 egy oldalra néznek. Ezen utóbbi alak alkotja Bridel Pterogenmm 

 heteropferum faját. — Hypnum filiforme Timm., Pterigynandriim 

 filiforme Hedw., Leptohymnium filiforme Hüb. — Bryol. Eur. 

 V. tab. 460. 



Fatörzsek alján és sziklákon nő, s az alsó erdőtájtól a havasi 

 tájig terjed. Termése tavasz végével érik. A M.-Tátrán fákon, 

 Tátrafüred környékén mészsziklán (Hazslixszky), a Tokama 

 nevű völgj'ben mészsziklán és grániton (Rehmann), déli Szepes- 

 ségben Sz.-Olaszitól GöUniczig, Sárosban sok helyen fán, mész- 

 sziklán és trachyton, Gácsország határáig, a Vihorlát zempléni és 

 imgi oldalán, a Bükkben Üj-Huta m., a íluszka havas és a Domuglet 

 alján, Beszterczebánya m. (Márkus), a Krizsna havason (Bothár), 

 Trencsénben (Holuby), Pozsonyban (Endl.). Erdélyben igen kö- 

 zönséges, Slavoniában, Horvátországban, Fiuméban és Dalmá- 

 cziában is. 



