239 



p< puleum Hedw. — Brachythecium íjojmleum. Bryol. Europ. 

 tab. 585. és 536. 



Igen elterjedt változó íaj. A sziklán termo sárgilsbarna alakja — 

 Hypnum petropJiilum Funk. A legbujább, sűrűn álló, merev levelek- 

 kel felruházott alakja — [í. major Schimp. A hosszúnyelű alakja 

 = y. longísetum Schimp. A görbe ágacskákkal s egyoldalra néző, 

 íves levelekkel biró alakja a o. suhfalcatum Schimp. A leggyen- 

 gébb, vékonyágn s gyérlevelű alakokat s. nttenuatam Schimp. al- 

 faj alá foglalják össze. 



Köveken, különösen a hegyi patakok mentében, de itt-ott 

 fán és földön is nö. Az alsó s a felső erdötájat kedveli. Dalmáczia 

 kivételével a flóra egész területén. Szarvason és Budán (Borbás). 



17. B. plumosum (Sw.) Br. et Schimp. Szárai lecsepültek, 

 ágacskái felegyenesednek, átellenesen s sűrűbben állnak. Levelei 

 széles tojásdad aljl^ól lándsásak, kihegyezettek, majdnem simák, 

 épélűek, csak ritkán aprósan fogocskásak, egy vagy két gyenge, 

 alig a levélközepéig terjedő érrel. A levélszövet keskenyhorgn, a 

 levélaljzugokban négyzetes. A tokocska nyele alul sima. A tokocska 

 duzzadt, kerülékes, görbe, korán megfeketedik. Hypnum plumo 

 sum Sw. 



p. homomallum Br. et Schimp. Az ágacskák levelei egy ol- 

 dalra néznek, sarlóképűek. Homoródon (Demeter Károlyi. 



Nedves sziklákon nő. A M. -Tátrán, az aranyidkai hegyeken, 

 Erdélyben több helyen (1. Schur 4268. sz.), Horvátországban 

 Károly város környékén (Hazsl.). 



Függelék. Csak terméketlen állapotban ismeretes Brachy- 

 theciumok : 



18. B. cirrhosum S-himp. Levelei duzzadtan fedelékesek, 

 sárgazöldek, visszásán tojáshosszúdadok, teknősek, tekert árvéggé 

 hegyesednek, felső felükön aprósan fiirészes szélűek ; rövid és egy- 

 szerű vagy kettős érrel s rhombos, a levél alja felé lazább sejt- 

 szövettel. Hypnum cirrhosum Schwgr. 



A M.-Tátrán (Rehmann Verz. 479. 1. és Limpricht). 



19. B. FunJiii Schimp. Termetesebb az előbbinél, fiatal korá- 

 ban sárgazöld, végre megfeketedik. Levelei szélesek, hosszúdadok, 

 teknősek, épélűek, rövid árvégűek, igen gyenge, a levélközepe táján 

 eltünedező érrel, s keskeny, rhombos sejszövettel. 



N.-Podhrágy környékén mésztufán (Holuby). 



99. Earhyncliinin Schimp. 



Az idetartozó mohok tokocskája tojásdad vagy hosszúdad ; 

 nyele sima vagy bibircsós, kupakja pedig hosszúcsörű. A szárak 

 kuszók, nyalábosán gyökszöszösök. Az ágacskák szabálytalamil 

 állnak, néha pedig nyalábosán vagy szárnyasán. A levélszövet 

 majd rhombos- hatoldalú, majd szálas sejtekből, a levélalj zug 

 négyzetes vagy tégla-alakú sejtekből alakúi. Némely fajnak a szá- 

 rán ostorindák fejlődnek. 



