á36 



V. csoport. A fojíocsla nyele hibircsós ; a viragoh egylakiah ; 

 a levelek barázdásak. 



14. E. Vaucheri Lesqu. Levelei szélesek, tojásdacl-lándsásak, 

 szörképű csúcsba kifutók, teknősök, majdnem egész szélükön 

 ax3rósan í'ürészesek, selyemfényüek; a középér a levél közepéig 

 terjed. A levélszövet sejtjei orsókéiDÜek, a levélaljzngokban néhá- 

 nyan négyzetesek. A szárak heverők, ostorindásak, az ágak fel- 

 egyenesedők, csomósán álló ágacskákkal, melyek gyakran indákká 

 vékonyodnak. A tokocska tojásidomú vagy hosszúdad, nem na- 

 gyon hosszú csőrű. A külső és belső szájpárkányzat fogai mint 

 hosszú ár vékonyodnak el. Hyimiim Vaucheri Lesquerenx. — 

 F. Vaucheri Bryol. Eur. tab. 530. 



[3. julaceum Schimp. Agai duzzadtak és barkaidomúak, rit- 

 kán indákká alakulnak. A levelek erősen teknősek. 



A tőalak Sárosban a lipóczi völgy mészszikláin, Gömörben 

 Rozsnyó, Beszterczebánya (Márkus), N.-Podhrágy m. (Holuby). 



A alak a M. -Tátrán a befagyott tónál (Eehmann) meg 

 a zöld tó körnj'ékén (Hazsl.). 



15. E. riliferum (Schreb.). Többnyire más mohok közt kúszó, 

 szárnyasán elágazó, halaványzöld moh hegyes, hengeres ágacskák- 

 kal. Levelei lazán állnak, laposak, tojásdadok, fürészesek, a tompa 

 csúcsból rögtön hosszú, görbegurba, szőrképű árvéggé hegyesednek, 

 aljukkal lefutnak; az ér a levél közepén elmosódik. A levélaljzugok 

 sejtszövete igen laza és színtelen. A tokocska hosszúdad s akkora, 

 mint a csőrös kupak. Hyjmum piliferum Schreb. — E. j^iHf^rum. 

 Bryol. Eur. tab. 531. 



Árnyékos, száraz erdőtalajon nő. Termése tavaszszal érik. 

 A M. -Tátrán (1. Wahl. FL Carp. IV- 6.), Trencsénben (Holuby), 

 Segesvár (Baumg.), N.-Szeben és Brassó körnj'ékén (1. Schur 4333. 

 és Fuss 1385. sz. a.). 



16. E. scleropus Schimp. Szára lecsepült, szabálytalanul 

 elágazó, szárnyasán álló, csúcsuk felé keskenyedő ágacskákkal. 

 Levelei tojásdadlándsásak, teknősek, a levél közepétől kezdve éle- 

 sen fürészesek, fél érrel A levélszövet sejtjei rhombosak, a levéi- 

 aljzugokban majdnem négyzetesek. A tokocska duzadt, kerülékes, 

 hosszúcsörű, nagy kupakkal, széles gyűrűvel s nagy szájpárkány- 

 zattal. A belső fogakon hosszant futó rés van. 



Árnyékos sziklákon nő. Termése tavaszszal érik. Bryol. Eur. 

 tab. 527. Rehmann közlése szerint a Beszkideken. 



■ VI. csoport. A fokocska nyele biuircsos ; a levelek sírnak; 

 a virágok kétlakiak vagy pároséltúek. 



17. E. praelongiim L. Szára lecsepült, igen hosszú, gyéren 

 és szabálytalanúl elágazó, igen gyérenálló levelekkel. Levelei szíves 



