240 



Száji)árkányzatának fogai fehéresek. Hypíiam denficulariim Ditl. 

 — P. deuticulatum. Bryol. Eur. tab. 501. 



Igen elterjedt s változó faj, mely Dalmáczia kivételével a 

 flóra egész területén, a rónaságtól a havasi tájig terem. 



Feltűnőbb alakjai : 



1. <i főalak. Leveles ágai lapi'ütak. Levelei hossziidad-lánd- 

 sásak , rövidre kiliegyzettek. A tokocska hosszúdad-heugeres, 

 kevéssé ívesen hajlott. Kupakja élesen kihegyezett. 



2. tenellum. Leveles ágai erősen laposak. Levelei hosszúdad- 

 lándsásak, hajképű, törékeny csúcsként kihegyezettek. Tokocskája 

 rövid, iuajdnem egyenesen felálló, sárga, kihegyezett kuj)akkal. 

 A szájpárkányzat külső logai majdnem oly hosszúízűek, mint a 

 P. pilifernmé. A M. -Tátra alján, a singléri völgyben s a Pop- 

 Ivánon, 



3. myiivum SeJiimp. Agai rövidek és barkaidomúak. Leve- 

 lei tojásdadok, teknősek, ritkán kihegj'ezett, rendszerint tompa 

 csúcscsal. Tokocskája, a mely ritkán fejlődik, olyan mint a tő- 

 alaké. Eperjes környékén. 



4. densuvi SchÍ7np. Igen jellemzetes alak. Hosszúnyelü, duz- 

 zadt tokocskája és hosszúra kihegyezett kupakjánál fogva igen 

 hasonlít a Bryol. Eur. 51^2. tábláján, a Hypnum depressum-ról 

 adott rajzhoz. Sárosban a Cserhó és a Simonka-hegyeken 



5. Végre ez a faj a M.-Tátra éjszakkeleti mészhegyein még 

 nyakas, sőt begyes tokocskával is terem. (Történetes alak.) 



5. P. elegáns (HoohJ. Termete, színe és íénye tekintetében 

 hasonló az előbbi fajhoz, különösen 2. tenellum alakjához, tehát 

 vele egyesítendő vagy az az alfaj, mint egyértékű név, ide állí- 

 tandó. 



6. P. Silesiacum (Selig.). Pázsitzöld vagy fehéres, laza gye- 

 peket alkotó, egylaki, rendszerint bőven termő moh egyenes vagy 

 ívesen hajló, fényes ágakkal. Levelei lándsásak, hosszúra kihegye- 

 zettek, egész szélükön vagy csúcsaikon fürészesek, alig látható 

 kettős érrel s majdnem a levél aljáig egyenlő keskeny sejtekkel. 

 A tokocska hosszúnyelü, hengeres, szennyessárga, ívesen görbült, 

 ferdén vagy vízirányosan áll ; tompavégü, de alacsony kupakkal. 

 Hyimum Silesiacam Selig. — H. Seligeri C. Mull. — P. Silesiacum. 

 Bryol. Eur. tab. 500. 



Porhadó fatörzseken és élő fák alján, ritkán földön is nő. 

 Termése nyáron éiik. A fatuskókon található halavány. fehéres- 

 zöld alaknál a levélér teljesen hiányzik. Dalmátország kivételé- 

 vel a flóra egész területén terem. A rónaságtól a felső erdőtájig 

 emelkedik. Sadlertől kezdve minden magyav füvész szedte. A Her- 

 kulesfürdőnél az oláh határig (Borbás). 



7. P. nitidulum (WahlJ. Sárgazöld, erősfényű, kis gyepeket 

 alkotó, egylaki mohocska. Leveles és fölegyenesedő ágai vagy 

 lapúltak vagy hengerdedek, egy oldalra néző levelekkel. A leve- 

 lek lándsásak, igen hosszúra s keskenyre kihegyezettek, énélűek, 

 éretlenek, vagy igen satnya kettős érrel. A levél szövetsejtjei 



