keskenyebbek, mint a következő fajnál s az aljzugokban aprósan 

 négyzetesek. Tokocskája az ívesen görbült nyél végén vízirányo- 

 san fekszik, keskeny-hosszúdad, feltűnő nyakba keskenyedik, végre 

 görbülő. Kupakja tompavégű kúp. 



Az éjszaki tartományok lakója. Fuss Simkovics nyomán 

 Soborsin környékéről említi. 



5. A. serpens (L.) Szabálytalamil elágazó, kúszó, gyéren vagy 

 nem igen sűrűn leveles, vékony szárai pázsit-, vagy sárgazöld, 

 laza gyepekké szövődnek össze. Levelei tojásdadlándsásak, az 

 ágacskán kisebbek , keskenyebbek, satnya erűek ; mindannyian 

 kihegyezettek, épélűek, parenchymképű szövettel, mely a levél 

 alján lazább és négyzetes. Legfeltűnőbb bélyege neki a szálas- 

 liengeres, ívesen görbült tokocskája, melyen felnyílás után a tokocska 

 c-íö vénél másfélszer vastagabb fogpár kányzat van s a párkányzat 

 alatt erős gyűrűs behorpadás. Kupakja tompavégű kúp. Hypnum 

 serpens L. — A. serpens Bryol. Eur. tab. 564. 



Igen elterjedt és igen változó moh. Mái Bridel tizennyolcz 

 alakot számlált fel. Változik az elágazása, a mely néha-néha 

 s/árnyas (A. pinnatum Schimp.), a levelek sűrűsége, minek 

 következtében az ágacskák néha barkaidomúak lehetnek ; a leve- 

 lek iránya, mi miatt y homomallum alakját mint alfajt lehetne 

 megkülönböztetni. A legkellemetlenebb szabálytalanság az ér 

 kifejlődésében mutatkozik. Gyakran egészen hiányzik, pl. a 



|j. tenne Schimp. alfajé. Ide tartozik az A. enerve Hazsl. Éj- 

 szaki Magyarhon Lombmohai. 450. 1. 



A rónaságtól az alsó erdőtájig Dalmáczia kivételével a flóra 

 egész területén terem. A Mátrában és Borostyánkő m. (Borbás). 



6. A. Jiiratzlanwn Schimp. Olyan a termete, mint az előbbi 

 faj tőalakjáé, de a levelei valamivel sűrűbben állnak s minden- 

 felé elállók. A szárlevelek tojásdadok, hossziira s élesen kihegye- 

 zettek, az ágacskákon megnyúlt-lándsásak és árhegyűek ; mind- 

 annyinak széle alul fürészes, az ere pedig a csúcsba lép. A levél- 

 szövet sejtjei prosenchymképűek, az aljzugokban azonban kevés 

 négyzetes sejt is van. A tokocska hosszúdad-hengeres és görbe, 

 keskeny gyűrűvel. 



Fatuskókon, élő fatörzseken, köveken és kőfalakon nő. Ter- 

 mése tavasz végén érik. A vékonyabb levelű alakja : 



|í. lepfophyUum Juratz. A Tátra alján Rox m. kőfalon, Rozsnyó, 

 Ungvár és Eger környékén (Hazslinszky), a Pilishegy alján (Bor- 

 bás), 3. válfajával együtt N.-Podhrágy m. (Holuby), Erdélyben a 

 toroczkói heg;v'eken (Barth), Brassó m. (Schur), Nagy-Csűr m. 

 (Fuss). 



7. A. radicale P. Beauv. Termetére nézve az előbbi fajjal 

 megegyezik, de a levél szövete parenchymképű ; a levélaljzugokat 

 négyzetes sejtek alkotják. Szárai heverők, erősen gj'ökszöszösek. 

 Levelei tojásdad aljból rögtön hosszú árvégbe keskenyednek, 

 épélűek , mindenfelé elállók, erősen kifejlett, többnyire kifutó 

 éiTel. A tokocska hengeres, görbe, az Amblystegium serpeus-éhez 



16* 



