247 



tartozik, a M. -Tátra éjszakkeleti mészhegjein, a felső erdő- s az 

 albavasi tájban , továbbá a Branyiszkón, Sz.-Olaszi környékén 

 (Kalchbe.), Eperjes m. s a sóvári begyeken, Koritnicza m. (Bothár), 

 az árvái Babiagórán (Limpricht), Trencsénben (Holuby), Erdély- 

 ben Brassó környékén (Schur 4370.) s Dalmátországban több 

 belyen (^YElSs), Vasniegyében (Förster). 



4. H. stellatum Schreb. Barna- vagy sárgazöld, terjedelmes 

 gyepeket alkotó kétlaki mob. Szárai felállók vagy föleg^'enese- 

 dők, sűrűn levelesek, sátorozólag. ritkán majdnem szárnyasán 

 elágazók. A levelek tojáslándsásak, kibegyezettek, épélűek, éret- 

 lenek, fényesek, igen keskeny, szálasborgií. sejtszövettel, a levél- 

 aljzngokban narancssárga négyzetes sejtekkel. A levelek róna- 

 lemezűek, majdnem derékszög alatt elállók. Az antberidiimiofi 

 növény szárai majdnem egyszerűek vagj- gyéren két-kétágúak, 

 sátorozó ágakkal. A tokocska bosszúdad vag^- bengeres, barna ; 

 kibegjezett kupakkal. Bryol. Enr. tab. 584. 



igen elterjedt s változó alak. Megkülönböztetbetö : 



1. a föaJak. Felálló vagj- fölegyenesedő, merev, két-kétági'i 

 szárakkal s derékszög alatt álló levelekkel. 



2. ch7-ysoj)hyUoides. Szárai szárnyaságiiak , mint az előbbi 

 fajnál, de levelei éretlenek. 



■3. xírotensum Schimp. Hasonló az előbbi alakboz, de a leve- 

 lek csúcsai mm görbülnek lefelé, mint a tőalaknál, banem víz- 

 irányosan állnak. A levél alján két rövid, sárga csík van, nem 

 kettős ér, mint a tőalaknál 



á. tenue Jur. Minden egyes része kisebb; alacsony, sárga- 

 zöld gyepeket alkot. 



A tőalak a róuaságtól a bavasi tájig emelkedik. Termése 

 nyáron érik. A M.-Tátrán a Hinszka-völgyben, a szepességi dom- 

 bos vidékeken Lucsivna, Igló és Sz.-Olaszi m., Liptóban a Fekete- 

 Vág m. (LoJKA), Árvában a Babiagórán, Trencsénben (Holuby), 

 az Ung völgye éjszaki részében, Marmarosban, 0 -Budán, Nagy- 

 Szeben. Brassó környékén és az ái-pási liavasokon (Schur 4403.) 

 és Szlavóniában Zvecsevó m. iStoitzner). 



A 2. alak a M. -Tátra Tokarna nevíi völgyében, Koritnicza m. 

 (Bothár) és az árvái Babiagórán terem. 



A H. alak forrásos belyeken a Branyiszkó alján, Siroka, Lipócz 

 és Sz.-Olaszi m. (Kalchbrenner), továbbá az árpási völgj'ben 

 (Heufler). 



A 4. alak N.-Podbrágj' környékén (Holuby). 



5. H. polygamum Br. et Schimp. Hasonló az Amblystagium 

 riparium-boz, részben az előbbi fajboz is. Az elsőtől sötétzöld 

 színe és sűrű, szálas -sejtű levélszövete által, az utóbbitól eg^'enes 

 és kevésbbé elálló levele által különbözik. Szára többnyire felálló 

 vag;^' fölegyenesedik, gyéren elágazik, bosszii, egyszerű ágakkal. 

 Levelei lándsásak, árbegybe kifutók, nyilas aljjal s a levélcsúcs- 

 ban eltünedező érrel. Bryol. Em\ tab. ö72. H. falaciosum Jurát z. 

 — Amhlystegium polygamum Br. et Schimp. 



