251 



dány, melyet Rehmann a Fekete-tó patakjában szedett és velem 

 közlött, a következő fajhoz tartozik. Erdélyben a Preschbe havason 

 állítólag Barth sz. (Fuss szerint.) 



13. H. fiuitans Dili. Halavány- vagy barnazöld, egylaki 

 vízi moh, igen hosszú (2 cm.-nél is hosszabb), felálló vagy hul- 

 lámzó, többnyire szárnyasán elágazó szárakkal. A szár levelei 

 nagj-ok és vékonyak, gyéren állók, megnyúlt lándsásak, kihegye- 

 zettek, simák, épélűek vagy fűrészesek, kevéssé fodrosak s több- 

 nyire mindenfelé elállók, a csúcs előtt eltünedező érrel, az ágacs- 

 kákon keskenyebbek, a tetőn állók ívesek és egy oldalra hajlanak. 

 A levélszövet sejtjei keskenyek, az aljzugokban felfuvódottak s 

 aranysárgák. A buroklevelek is eresek és simák. A tokocska hosszú- 

 dad, görbe és hosszú nj'elű; domború, bibircsós végű kupakkal. Brj^ol. 

 Eur. tab. 602. 



i";. i)8eudosiramineum C. Mull. Igen puha, halavánj'sárga, 

 fényes gyepeket alkot. Szárai többnyire egyszerűek. A Ruszka 

 havas teteje alatt forrásban. 



y. strratiim Lindb. (Dichelyma Suartzii Linőh.). Víz alatt élő 

 moh, igen gyéren álló, hosszú, keskeny, köröskörűi fűrészes leve- 

 lekkel. Honi területről még nem láttam. 



0. suhmersum SchimjJ. Lábnyi hosszú, szárnyas-ágú, igen 

 nagy levelű, hullámzó moh, melyen az ágak hegyes végei több- 

 nyire egyenesek, ritkán horgasak, mi által leginkább eltér a tő* 

 alaktól. A rónaság mocsaraiban s folyamaiban nő Debreczen kör- 

 nyékén, a Rákoson Budai^est m. és Kőszegen (Borbás). 



£. alpinum Schimp. Sötét, barnazöld moh, sűrűn álló ágakkal 

 s igen hosszú, hosszúra kiheg^'ezett, többnyire mindenfelé álló 

 levelekkel. A M. -Tátrán a Zöld-, a Fekete- és a Hinszka-tó kör- 

 nyékén. 



Szórványosan nő a rónaságtól a havasi tájig s igen változó. 

 Pozsony vidékén (Bolla, i. h. 38. 1.), továbbá Erdélyben a Büdös 

 hegyen, Árpás és a Sz.-Anna tava környékén. 



14. H. uncinatum Hedw. Halavánj' sárgazöld, fényes moh, 

 szárnyasán elágazó, heverő vagy fölegyenesedő szárakkal és a 

 hegj'esedő csúcsain összegöngyölödő ágacskákkal. A levelek széles 

 aljból lándsásak, igen hosszú árhegybe keskenyedők, mélyen ba- 

 rázdásak, aprósan fűrészesek, sarlóal^kra görbültek, egyoldalra néz- 

 nek, vékony, a levélcsúcsban eltünedező érrel. A levélalj zugokban 

 a sejtszövet lazább, de nem négyzetes. A tokocska hengerded, 

 görbe ; hegves, kúpos kupakkal és széles gj'űrűvel. Bryol. Eur. 

 tab. 600. 



Igen közönséges moh, ioldön, sziklán és fákon, a rónaságtól 

 a havasi tájig. Bőven g;s-ümölcsös. Termése nyáron érik. Főbb 

 alfajai : 



íí. ahhreviatum Schimp. Minden egyes része kisebb, levelei 

 keskenyebbek, rö\nd nyelű tokocskája majdnem felálló. A Cserhó 

 hegyen s Komornik környékén. 



y. plumosum. Hosszú és szárnyaságú szárai a kövek felszínén 



