kúsznak. A levelek hosszú árvége görbe-gurba. A tokocska kes- 

 keny hengeres. A M.-Tátrán (Leiten) és a singlóri völgyben. 



ö. plumulosum Schhnp. Apró, alacsony gyepeket alkot. Agai 

 sűríín állnak. Tokocskája apró, rövid nyelű. Az árvái Babiagorán 

 (Hehmann). 



£. gracilescens Schbnp. Szárai felállók, vékonyak, sűrűn és 

 szárnyasán ágaznak el. Levelei rövidebbek, kevéssé görbültek, mint 

 a tőalaké Sz.-Olaszi m. (Kalchbr.). 



^. suhjulaceiim Schímj). Szárai szabálytalanul elágazók. Le- 

 velei sűrűn állnak, fedelékesek, csak a osúcsaikon sarlósak. A to- 

 kocska hengeres, majdnem felálló. Eperjes környéken a sebesi 

 völgyben. 



A töalak igen közönséges moh, a Nagy- s a Kis-Tátrán, Sze- 

 IDes- és Sáros-megyék dombos vidékein kelet felé Mármarosig s 

 éjszak-nyugat felé Pozsonyig s az árvái Babiagoráig (Limpricht), 

 az Agasváron a Mátrában (Borbás) a Ruszka havason (Simkovics),. 

 Erdélyben a déli havasokig a Retyezát alján közönséges (Baum- 

 GARTEN, Heuflkp, Schur és Barth), a Kis- Somlón Vasm. (Borbás), 

 Szombathelyen (Szenczy). 



3. Alnem. Cratoneuron SuUiv. 



Nagy mohok, heverő vagy fölegyenesedő, vastag, nedvdús 

 szárakkal, metyek — a hasgatott melléklevelektől meg a gyököcs- 

 kéktől — a fajok nagj'obb részénél borzasak. Leveleik sarlóalakúak, 

 egy oldalra néznek, erős, vastag, a csúcsig terjedő, sőt gyakran 

 kifutó érrel. 



15. H. sulcatum Schimp. Laza, sárgásbarnával és sárgás- 

 zölddel tarkázott gyepeket alkot. Levelei részben megnyúlt lánd- 

 sásak, részben tojásdad aljból rögtön lándsásak, ívesen lehajlók, 

 mély, hosszant futó barázdákkal s a levél közepén túl terjedő érrel. 

 A levélszövet sejtjei a levél felső részén szálas-téglaképűek, a levél 

 alján röviden téglaképűek. Szára a kevés és hajképű melléklevél- 

 tŐl nem borzas. H. suhsulcxtivm Schimp. • 



A M.-Tátrán a Leiten és Kupferschachten nevű hegyhátakon 

 (Rehmann) és Tátrafüred környékén (Fritze). 



16. H. commiitatum Hedw. Sárgazöld, a havasok magas- 

 latain s a rohanó patakokban barnazöld, szárnyasán elágazó moh, 

 kétsorban sűrűn álló ágacskákkal. Levelei háromszögű, szíves, 

 lefutó aljból lándsásak, nem varancsosak, kihegyezettek, sarló- 

 alakiiak, barázdásak, gyakran begöngyölődő csúcsokkal. A sejt- 

 szövet sejtjei szálasak ; az aljzugokban téglaképűek vagy négyze- 

 tesek, nagyok, felfuvódottak és sárgák. A tokocska hengerded ; 

 hegyes, kiipos kupakkal s széles gyűrűvel. Bryol. Eur. tab. ; 07. 

 Meszes vízben gyepét mésztufa vonja be. H. diastropliylluin Sw. 



[i. falcai um Schimp. (H. falcatum Brid.) Barnászöld, felálló 

 vagy hullámzó, szabálytalanul elágazó, sok melléklevéllel meg- 



