260 



tesek, de nem lesz belölök termés, a miért ez a faj is kétes s 

 talán csak kóros állapotot jelöl. Hasonló a H. callichroumJioz, 

 de bujább. 



Erdélyben zsombékos talajon nő az árpásiliavason meg a Büdös 

 hegyen. 



33. H. Vaucheri Lesqu. Sűrű, vánkosképű, sárgazöld gyepe- 

 ket alkot. Szárai felállók, sátorozó ágakkal. Levelei sűrűn fede- 

 lékesek, egy oldalra fordulnak, teknősek, tojásdad vagy liosszúdad- 

 lándsásak, épélűek, simák, egj'enetlen ágú villás érrel. A levél- 

 szövet sejtjei szálasak, majdnem szálas-téglaképűek, a nagy alj- 

 zugokban aprósan négyzetesek. 



Ez is csak meddő állapotban ismeretes. Nagyon hasonlít a 

 Hypnum cupressiformehez, melytől leginkább csak a levelek sejt- 

 szövete különbözteti meg. 



A Tátra alján (Fritze és Limpricht) mészsziklán. 



7. alnem. Heterophyllium Schimp. 



Szabálytalanul vagy szárnyasán elágazó, egylaki mohok, min- 

 denfelé, ritkán részben egy oldalra néző, sima levelekkel s majd- 

 nem egyenes és felálló hengerded tokocskával. A levél sejtszövete 

 és ere olyan, mint az előbbi alnemé. 



34. H. Haldanianum Grev. Sárgás vagy barnászöld, fényes 

 rnoh, szabálytalanul elágazó szárral s felálló vagy heverő, néha 

 szárnyaságú ágakkal. A levelek tojás-lándsásak, rövidre kihegye- 

 zettek, többnyire épélűek, a felálló szárakon mindenfelé, a heverő 

 ágakon egj oldah-a fordulnak. A levélaljzugok sejtjei nagyok, duz- 

 zadtak, színtelenek. A tokocska hengeres, gj^engén íves, felálló ; 

 kúpos, ferdén kihegyezett kupakkal. Bryol. Eur. tab. .592. H. cur- 

 vi rostrum Brid. — H. cylindricum B7'uch. 



Földön és porhadó fán nő. Termése őszszel érik. N.-Podhrágy 

 (Holuby), Beszterczebánya m. (Márkus és Bothár), Sárosban a 

 Cserhó hegy alján ,'Puchert), Mármarosban (Rehmann), az árpási 

 és grossaui havasokon, Kis-Disznód (Michelsberg) m. és a Pietye- 

 zát alján (Heufler, Schur, Fuss, Simkovics és Hazsl.). 



35. H. nemorosum Koch. Szára hosszú, majdnem szárnyas- 

 ágú, kúszó, fölegyenesedő, elágazó ágakkal. Levelei mindenfelé 

 állnak, csak a fiatalabb ágacskákon néznek egy oldalra, hosszú- 

 dadok vagy tojáshosszúdadok, rögtön kihegyezettek; az ágacská- 

 kon lándsásak ;. mindannyian teknősek, élesen fürészes csúcscsal. 

 A melléklevelek számosak és sokalakúak. A tokocska hosszúdad- 

 hengeres, felálló, kevéssé görbe, kúpos kihegvezett kupakkal. 

 Bryol. Eur. tab. 593. 



Porhadó fán nő. Termése öszszel érik. Állítólag Erdélyben 

 az árpási völgj'ben (Juratzka). 



