265 



szög alatt szétállnak, néha azonban görbék és fodrosak s részben 

 egy oldalra hajlók. A tokocska hossziulad -hengeres, görbe, gyű- 

 rűtlen, bibircsós végű kupakkal. Bryol. Em-. tab. 610. 



A Hosszú-tó partján és a patakjában, a tarjjataki és hinsz- 

 liai völgyben (Hazsl.), valamint a Zöld-tóban (Rehmann) is terem. 

 Magasabb állomásokon gyakran pirosló. Néha nedves sziklákon 

 is nö, mint p. a Lengyel-nyergen. Erdélyben a Sz.-Anna tavában 

 (ScHüR ntán Fuss). 



47. H. Schreberi Willd. Terjedelmes, igen laza, sárgás-zöld 

 gyej)eket alkot. Kétlaki erdei moh, felálló, szárnyas-ágú szárak- 

 kal és hengeres, végükön hegyes ágacskákkal. Levelei vagy sűrűn 

 állók és fedelékesek, vagy oly távolban vannak egymástól, hogy a 

 levelek közt a sötét-barna törzs észrevehető, tojás-hosszudadok, 

 rövidre kihegyezettek vagy tompavégűek, a csúcson fogacskásak, 

 egyebütt épélűek, majdnem laposak vagy kis mértékben teknősek, 

 igen gyengén karczoltak, igen rövid kettős érrel s uagysejtű, 

 arany-sárga vagy barnás aljzugokkal. A tokocska hosszudad, 

 görbe, gyűrűtlen, kúpos kupakkal. Bryol. Eur. tab. 62 '. H. parie- 

 tinum Wahl. n. 1177. Endl. .379. 



[j. uUginosum. Szárai merevek, törékenyek, szabályosan szár- 

 nyas -ágúak, kihegyezett, vékony, gyéren álló, ívesen lefelé hajló, 

 lazábban leveles ágacskákkal és hosszúnyelű tokocskákkal. 



A töalak erdötalajon a legközönségesebb moh a M. -Tátrától 

 Orsováig. A jS.-alak mocsáros helyeken, p. Eperjes környékén 

 nö. Nagyon hasonló a Hypnumhoz cnspidatumhoz és a következő 

 fajhoz. Az előbbitől selyemfényű gyepje, az utóbbitól hegyes 

 ágacskái és gyűrűtlen tokocskája különböztetik meg. 



48. H. Illecehrum Schwngr. Pázsit-, vagy sárgazöld gyepeket 

 alkot. Levelei tojásdadok, kis, görbe árvégűek, fedelékesek, ned- 

 ves állapotban hegyes szög alatt szétállók, csúcsukon fürészesek, 

 erősen teknősök, fényesek, a levél közepéig nyúló, egyszerű vagy 

 kettős érrel. A vízirán j^osan álló tokocska tojásalakú , nyele 

 nagyon érdes, kupakja rövid árvégű. Scleropodiunt Illecebrum 

 Br. et Schimp. — H. hlandum Lyell. Bryol. Eur. tab. 5.57. 



Sziklán, kőfalon és földön nő Európa déli részein. Erdély- 

 ben Segesvár m. (Baumgartkn) ós N.-Szeben környékén a Giö- 

 tzembiich -hegyen (Schur). 



49. H. pariim L. Száraz erdei talajon nö. Halavány-zöld, 

 fényes, kétlaki moh, többnyire szárnyas-ágú szárral és duzzadt, 

 barkaidomú ágakkal. Levelei igen teknősek, széles barázdákkal, 

 tompa vagy árvégű csúcscsal, aprósan fürészes széllel, egy vagy 

 két, a levélközépig terjedő érrel, sűrű és szálas, csak a halavány 

 (nem színtelen), aljzugokban kevés halavány, négyzetes sejttel. 

 A tokocska tojásdad, kevéssé görbe ; kúpos, kih' gyezett kupakkal 

 s két sejtsorból álló gyűrűvel. Bryol. Eur. tab. 621. 



Igen elterjedt moh. Szórványosan nő a rónaságtól a felső 

 erdőtájig. Termése tavaszszal érik. A M. -Tátrán a csorbái tóig s 

 innen az Al-Dunáig (a Strazucs-hegj en Miháld m. Borbás, Orsován 



