269. 



A tokocska négy, csak igen ritkán, a csúcsán összefüggő hat 

 kopácscsal nyílik, tehát a spórák hosszanti réseken át szóródnak 

 ki. A spórák eredetileg négylapúak, végre gömbölydedek. Csak 

 egy nem tartozik ide, s ez az : 



104. Andreaea Ehrh. 



Fajai mind havasi mohok, s a meszes talajt kerüHk. iSejtszö- 

 vetük apró, parenchymnemü sejtekből áll. 



1. A. petroi)hUa Ehrh. Apró, váhkosképű vagj' terjedelmes, 

 sötétzöld vagy fekete gyepeket alkot. Levelei éretlenek, tojásdad 

 vagy hosszúdad aljból rögtön lándsásak, melyek keskeny, tompa, 

 Lekerekített vagy széles háromszögű, vagy széles, bibircsósvégű 

 csúcscsal végződnek, többnyire minden oldalra néznek s száraz 

 állapotban fedelékesek ; ritkán ívesen hajlottak és egv oldalra 

 fordulnak. Bryol. Eur. tab. 623. 



Igen közönséges és változó havasi moh. A töa lakon kívül a 

 következő alfajokat is szedtem : 



[í. alpicola Schimp. (A. Alpina WahJ., A. nipestris Hedw.j. 

 Fekete-zöld vagy fekete. Levelei száraz állapotban fedelékesek, 

 tojásdad aljból rögtön lándsásak, széles, tompán-hegyes csúcs- 

 csal. Ez a M. -Tátra közönséges alakja, s az alhavasi meg a havasi 

 tájban, a mészhegyek kivételével, mindenütt lehet gyűjteni. 



y. silvicola Schiytq). Magasabb az előbbinél, sötét-, vagy 

 feketezöld, a levél csúcsa tompán hegyes, színtelen rövid árvég- 

 gel vagy bibircsóval. Bőven található a szinnai szikla meredek 

 falain. 



0. robiista Schímjj. Erős, sötétzöld alak, lassan keskenj^edő, 

 majdnem hegyesvégű levelekkel. A csorbái tó környékén, a kis 

 zuhatag alatt terem. 



£. homomalla Schirnp. (A. rupestris Weh. et Mohr.) ívesen 

 hajlott , egy oldalra néző levelei vannak. A Prassiva-havason 

 (Márkus és Bothár). 



A tőalak a M. -Tátra alhavasi tájában nő. Arvamegye maga- 

 sabb homokkő-hegyein, különösen a Pilszkón és a Babiagorán 

 (Eehmann), a Prassiva-havason (Márkus és Bothár), továbbá a 

 Retyezáton (Simkovics), a fogarasi havasokon (Baumgarten) és 

 az ái^Dási völgyben (Heufler ; Erdélyben még Frecker, Barth 

 és Fuss is szedték), 



2. A. alpestris Schimp. Barna vagy fekete, vánkosképű gye- 

 peket alkot. Szárai vékonyak. Levelei aprók, száraz állapotban 

 fedelékesek, négyzetes sejtsorral szegéh'zettek, mint az előbbi 

 fajnál, de a levél közepén a sejtek parenohj'mneműek, hatolda- 

 lúak, göcsös hengerré összehúzódó őstömlővel, különben meg- 

 egj-ezik az előbbivel. Bryol. Eur. tab. 626. 



A M.-Tátrán nem láttam, a fogarasi havasokról említi Schur 

 423L sz. a. 



