270 



3. A. Alpina Turn. Gyepecskéi pirosió-feketék. Levelei sűrűn 

 fedelékesek, nedves állapotban hegyes szög alatt elállók, simák, 

 fényesek, visszásán lapoczkásak vagy hegedűképűek, rögtön kihe- 

 gyesednek, épélűek, csak aljuk felé fürészesek, éretlenek, aljukon 

 görbe-gurba, szálas sejtszövettel. Tokocskája rövidn3^akú, a burok- 

 levelek fölé emelkedik. Bryol. Eur. tab. 628, 



Csillámpalán terem az árpási és fogarasi havasokon (Schur). 



4. A. rupestris (L.) Feketés vagy vörhenyes-fekete gyepe- 

 ket alkot. Szárai kemények, sátorozó ágakkal. Levelei száraz 

 állapotban kevéssé elállók, tojásdad aljból szálas-lándsásak, lapo- 

 sak, minden oldalra néznek vagy csak egy oldalra hajlók, simák, 

 vakfényűek, épélűek, kifutó, lapos érrel s aljuk közepén téglá- 

 képű sejtekkel. Tokocskája tojásdad-kerülékes, hosszunyakú. Jun- 

 germannia rupestris L., Andreaea Bothii Web. et Molir. Bryol. 

 Eur. tab. 631. 



A fogarasi havasokon (Fuss). 



5. A. crassinervia Bruch. Vánkosképű, fekete, fénylő gyepe- 

 ket alkot. Szárai fölegyenesedök. Levelei tojásdad aljból árképűek, 

 vastag, hengeres árvégbe kifutó érrel, épélűek, sarlóalakra gör- 

 bültek s egy oldalra hajlanak. A buroklevelek felállók, csúcsukban 

 mutatkozó érrel. Bryol Eur. tab. 633. 



A tarpataki völgy meredek sziklafalain (Alt-Walddorfer Wand) 

 Woodsia hyperborea társaságában (Hazslinszky). 



6. A. nivalis Hool: Terjedelmes, vakfényű, puha, barnás- 

 zöld gyepeket alkot. Szárai pongyolán heverők vagy fölegyene- 

 sedök, két-kétágúak, sátorozó vékony ágakkal. Levelei puhák, az 

 alsók kisebbek, a felsők nagyobbak, tojásdad vagy hosszúdad alj- 

 ból lándsásak, hegyesek, ívesen egy oldalra hajlanak, majdnem 

 átlátszatlanok, bibircsósak, négyzetes-horgú sejtszövettel, a csúcsig 

 terjedő, érrel. Bryol. Eur. tab. 636. 



Nedves sziklákon nő a M.-Tátra havasi tájában, a Lengyel- 

 nyergen. A Tátrán legelőször Rehmann találta. 



4-ik sereg. Kocsános mohok. 



(Musci cladocarpi.) 



A tokocska a rövid kocsány (pseudopodium) végén áll, mely- 

 nek felső végét (tehát a tokocska alján) a hüvely veszi körül, 

 mely a többi mohnál a nyél alján marad. Ide csak a Spha- 

 gnumok tartoznak. 



