Фауна пермск. отлож. востока и крайняго сѣвера Евр. Россш. 



19 



РгосЫсІиз Сапсгіпі Ѵегпеиіі. 

 Табл. III, фиг. 2—5. 



1842. Ргосіисіиз зріпозіі8{8о\ѵ.) Киіогда. ѴегЬашІІ. 4. К.-К. Міпег. без. ги 8і. РеЪегзЪ. 8. 18, Таі. V, 



%. 2. 



1845. РгосЫсЫз Сапсгіпі Ѵегпеиіі. Раіеопі, сіе 1а Киззіе, р. 273, рі. XVI, гі§. 8, рі. XVIII, й§'. 7. 



1846. РгосЫсЫз Сапсгіпі Кеузег1іп§. Реізс1юі'а-Таін1. 8. 205, Та?. VIII, %. 7. 



1847. Ргосіисіиз Сапсгіпі «іе Копіпск. КесЬегсІіез виг Іез апіт. іозз., р. 105, рі. XI, йд. 3. 



1848. РгосІисЫз Сапсгіпі йе Копіпск. Хоиѵ. поілс. зиг 1. іозз. сіи вріЬ^Ьегд. р. 632, рі. II, й§\ 2. 

 1857. Ргойисіѵз Сапсгіпі Баѵісізоп. Вгіі. регт. Вгасіііоройа. Р. IV, р. 47, Техі%. 1. 



1860. Ргосіисіиз Сапсгіпі Еіс1і\ѵа1(І. ЬеіЬаеа Коззіса. 1, р. 890. 



1861. РгойжЫз Сапсгіпі Ѳеіпііг. Буаз. Вй. 1, 8. 101, Таі". ХѴШ, йд. 22—27. 



1868. Ргосіжіиз Сапсгіпі Головкинскій. О пермск. формадіи, стр. 361, табл. П, фиг. 15 — 24. 



1874. РгосІжШз Сапсгіпі Тоиіа. КоЫепк. шкі 2есЬ$іеіп — Розз. ѵоп ЗріІгЬег^еп. 8. 13, й§. 9. 



1875. РгойисЫз Сапсгіпі Тоиіа. Регто-Саі-Ъ. Розз. ѵоп ЗріігЬего-еп. N. .ІаІігЬ. і'. Міп. 8. 251, Таг". VIII, 



й§. 7. 



1885. РгосЫсЫз Сапсгіпі ТзсЬетузсЪеѵѵ. Оеѵ регт. Каікзіеіп іт Огоиѵ. Козіхота. 8. 297, Та!. XVIII, 



' й§. 37, 38. 



1894. РгойисЫз Сапсгіпі Нечаевъ. Фауна нерм. отлож., стр. 142. 



1897. РгосЫсЫз с/. СапсгШ Шепег. Регт. іозз. оі' Китаоп апй ЦигЪѵѵаІ., р. 28, рі. 1, й§. 5, 6. 



1900. Ргосіисіиз Сстсгіпі Нечаевъ. Первое дополн. къ „Фаувѣ пер. с", стр. 7, табл. II, фпг. 7. 



1901. РгосІисЫз Сажгіпі Гг. Ргесй. І)іе Буаз, Таі". 63, й^. 8. 



Форма раковины этого популярнѣйшаго въ нашихъ пермскихъ отложеніяхъ вида 

 подвержена значительнымъ варіаціямъ въ зависимости отъ большей или меньшей прі- 

 остренности макушечной части раковины, отъ большей или меньшей толщины послѣд- 

 неп, а также отъ той или иной степени выпуклости и закругленности большой створки 

 раковины. Длина смычнаго края также значительно колеблется. Обыкновенно она не- 

 много меньше наибольшей ширины раковины, ушки при этомъ слабо развиты. Но 

 изрѣдка встрѣчаются экземпляры съ болѣе длиннымъ смычнымъ краемъ и съ значи- 

 тельно развитыми ушками (фиг. 4, таб. III). 



Малая створка очень тонкая. Она рѣдко сохраняется. Ея поверхность значительно 

 вогнута и къ лобному краю имѣетъ колѣнчатый перегибъ, что, по указаніямъ Кей- 

 зерлинга и Чернышева, особенно характерно для Рг. Сапсгіпі. На внутренней 

 поверхности замѣтны слѣды наружныхъ ребрышекъ. Трехлопастной замочный отростокъ 

 (фиг. 5, таб. III) имѣетъ слабое развитіе; онъ опирается на низкій, закругленный, не 

 толстый валикъ, раздѣленный срединной бороздкой на двѣ части. Бороздка эта къ 

 лобному краю продолжается въ низкую, очень тонкую септу, имѣющую значительную 

 длину. Отъ основанія замочнаго отростка протягивается подъ очень острымъ угломъ 

 къ смычному краю закругленный валикъ, сглаживающійся близъ боковъ створки. Поч- 

 ковидныя впечатлѣнія развиты слабо и сохраняются довольно рѣдко. Они располагаются 

 близко къ срединной септѣ у ея передняго конца, являясь удаленными отъ смыч- 

 наго края. 



