9 



17. Pleurotomaría antiqua Binkh. 

 (Tab. I. fig. 34.) 



Halidis antiqua Binkhorst 1861: Monogr. des Gastr. et des Cephal. de la craie de Limbourg pg. 81. Pl. 

 fig. 4. 



Ulita sestává ze tří rychle se rozšiřujících závitků, jež na přední straně vyniklým ve velké hrboulky roz- 

 děleným kýlem lemovány jsou. Hrboulky na kýlu, zvláště ony blíže ústí opatřeny jsou uprostřed oblým otvorem, 

 Ulita jest jinak jemně páskována a pásky rozděleny vzrůstními vráskami na zrnička. Jádra jsou hladká, až 

 na hrbolkatou vysedlinu, která odpovídá kýlu. 



Pouze 4 exempláry od Korycan, jež vzdor některým odchylkám přece s nadepsaným druhem tak souhlasí, 

 že by nové pojmenování zbytečno bylo. Rodová příslušnost není dokázána. 



18. Pleurotomaría Fríči m. 



(Tab. I. fi-. 35.) 



Ulita plochá ze 2 závitků složená, z nichž poslední velmi široký jest a na předu zdoben hrbolkatou páskou, 

 avšak méně vyniklou než u druhu předešlého. Také zde hrbolky na pásce alespoň konečné otevřeny byly. Ostatní 

 plocha ulity jest zřetelně páskovaná a pásky rozděleny vzrůstními pravidelnými vráskami v úhledné řady zrnek. 

 Jádra jsou hladká a mají jen vyniklou, rovněž hrbolatou pásku na předním kraji. 



V několika exemplárech od Korycan. Druh tento souhlasí ještě více s rodem Haliotis než druh předešlý. 



19. Pleurotomaría Geinítzl ďOrb. 

 (Tab. I. fig. 36, 37.) 



Pleurotomaría Geinitzi ď O r b i g n y 1850: Prodrom IT pg. 153. 



Geinitz 1874: Elbethalgebirge I. 2. pg. 258. Tab. 58. fig, 2—3. 

 Pleurotomaría gigantea Sow. Geinitz 1843: Nachtrag zur Charakt. pg. 10. Tab. V. fig, 5. 



Reuss 1845: Verstein. pg. 47. Tab. VII. fig. 18. 



Geinitz 1846: Grundriss pg. 356. Tab. XV. fig. 3—4. 

 Pleurotomaría texta v. Múnst. (ex parte) Geinitz 1849: Quadersandstg. pg. 134. 



Vysoká ulita z četných rovných neb středem poněkud vtisklých závitků složená. Skořápka velmi zřídka 

 bývá částečně zachována. Zářez pyskový posunut značně k zadnímu švu, od něhož pouze několika páskami 

 oddělen jest. Ostatní plocha pokryta jest četnými zrnitými páskami různé síly. 



Obyčejně v podobě hladkých jader z korycanských usazenin od Kamejku, Kutné Hory, Zbislavi. 



20. Pleurotomaría scriatogranulata Goldf 

 ÍTab. I. fig. 38.) 



Pleurotomaría seriatogranulata Goldfuss 1841: Petref. Germ. III. pg. 75. Tab. 186. fig. 10. 



Geinitz 1846: Gnmdriss pg. 356. Tab. XV. fig. 2. 



Gumbel 1868: Abh. d. k. bayer. Akad. d. VViss. II. Cl. X. B. pg. 74. 



Geinitz 1874: Elbethalg. I. 2. pg. 166. 

 Pleurotomaría secans ďOrb. Reuss 1845: Verstein. I. pg. 47. Tab. X. fig. 8. 



Tvar i okrasa ulity značně varirují. Závity jsou četné s malým vysedlým kýlem uprostřed. Poslední 

 závitek láme se náhle skoro ostrou hranou v basalní plochu. Povrch závitků pokryt četnými páskami různé 

 síly, jež příčnými vráskami na úhledná zrnka rozděleny jsou. Obyčejně bývá mezi středním kýlem závitku 

 a zadním švem 4 stejné neb 8 střídavě nestejných pásek. 



V bělohorských a malnických iTsazeninách obecná. Exempláry z malnických usazenin mají jemnější 

 páskování a přibližují se druhu následujícímu. 



Valentin WeinzettI: Gastropod.n c^cského křídového lUvaru, ^ 



