32 



Mezi předními páskami vkládají se pravidelně mezipásky. tJstí jest oblé, kii předu povytaženo. Zevní pysk měl 

 uvnitř několik podlouhlých zoubků odpovídajících mezerám mezipásečným, jak na jádrech bývá patrno. 

 Četné exempláry od Korycan. 



Zdá se, že také Turbo Plauensis Geinitz (Elbethalg. I. 2. pg. 255. Tab. 58, fig. 11) témuž druhu přináleží. 



100. Cyciostoma incertum m. 



(Tab. IV. fig. 49.) 



Ulita nepatrná, věžovitá, lesklá. Závitky četné, ploché, lesklé, s málo znatelnými švy. Povrch jest jemně 

 a řídce rýhované páskován. Mezer mezipáskových bývá nejvýš 8 na závitku, poslední vyjímaje. Závitky byly 

 z mládí, jak z nepatrných zbytků souditi lze, také žebrovány. Vzrůstní vráskování jest nepatrně znatelno a jest 

 zahnuto. Poslední závitek láme se zaoblenou hranou v basalní plochu, jež jest rovněž rýhovaná. Umbilikus patrný 

 není. Ustí skoro kruhovité. 



Pouze 4 exempláry od Korycan. 



Příslušnost k rodu Cyciostoma jest ovšem jen problematická. Možno jest, že by druh náš spojití se dal 

 s druhem od Geinitze pod jménem Turbo Fischeři Gein. (Elbethalg. I. 2. pg. 252. Tab. 55,. fig. 9) popsaným, ač 

 u posledního mnohem nižší ulita vyobrazena jest. ■ . 



101. Nerinea longissima Reuss. 

 - (Tab. V. fig. 17, 18.) 



Nerinea longissima Reuss 1845: Verstein. I. pg. 114. Tab. 44, fig. 1 — 4. 

 Turrilites baculoides Geinitz 1843: Nachtrag zur Charakt. pg. 8. Tab. V. fig. 3. 



Závitky četné se stranami skoro parallelními. Šířka jich jen o málo výšku přesahuje. Vnitřní pysk má 

 2 záhyby, zevní jeden silný v přední třetině, kterým vnitřek závitků ve 2 nestejné části rozdělen jest, a jádra 

 podoby dvojité ale nestejné spirály nabývají. Okrasa ulity jest pouze u mladších závitků zachována a sestává 

 ze 3 řad hrbolků, z nichž dvě na zadní širší a třetí na přední užší části závitu se nalézá. Někdy bývá také 

 přední a zadní šev, ač málo zřetelně, granulován. Starší závitky okrasy nemají a skořápka jich jest pouze 

 vzrůstními vráskami brázděna. V rozměrech varírují jednotlivé exempláry velice. Délku zjistili nelze, ježto se 

 jen v úlomcích vyskytují. 



V korycanských usazeninách vesměs hojná. 



102. Nerinea nobilís v. Můnst. - - 

 (Tab. V. fig. 19, 23.) ■ ' " ; 



Nerinea nobilis v. Můnst. Goldfuss 1841/44: Petref. Germ. III. pg. 45. Tab. 176, fig. 9. 



Stolička 1865: Revision etc. Sitzgb. d. k. k. Akad. d. Wiss. M. N. Cl. LIL pg. 26. 



Zekeli 1852. Gossaugastr. pg. 33. Tab. 4, fig. 1, 2. 

 Nerinea ampla v. Můnst. Goldfuss 1841/44: 1. c. pg. 45. Tab. 176, fig. 10. 

 Nerinea turritellaris Zekeli 1851: 1. c. pg. 55. Tab. 4, fig. 6, (teste Stolička). - - 



Nerinea Borsoni Cat. Geinitz 1840: Charakt. I. pg. 43. Tab. 14, fig. 6., 7. 

 Nerinea Geinitzi Goldfuss 1841/44: l. c. pg. 47. Tab. 177, fig. 8. 



Geinitz 1846: Grundriss pg. 334. Tab. 14, fig. 12. 



Geinitz 1849: Quadersandst. pg. 126. Tab. 9, fig. 1., 2. 



Geinitz 1874: Elbethalg. 1. 2. pg. 265. Tab. 53, fig. 7—9. 

 ? Nerinea bicincta Bronn. Reuss 1845: Verstein. pg. 113. Tab. 44, fig. 5. 



Ulita vysoká, věžovitá. Závitky ploché mají švy v podobě vysedlé pásky znatelný. Od této pásky vy- 

 bíhají vzrůstní vrásky mnohdy skoro pravidelné. Vnitřní pysk má tři záhyby, zevní jeden. Jest tedy průřez 

 závitků pětilaločný. Velikost velmi rozmanitá. Od jedinců, kteří mají v průměru 0-15 cm, až k takovým, jichž 

 průměr 2-5 cm obnáší, jest celá řada přechodů. Délku zjistiti nelze přesně. 



V kor3'^canských usazeninách, zvláště u Radovesnic velmi hojná, méně u Korycan a Přemyšlan. 



