— 12 — 



Calymmene (Pharostoma) pulchra Ban. 



. Tiib. iV. obr. 17—19. 

 1847. Corda-Hawle, Prodrom. p. 88. Taf. V. Fig. 49 (nec 49a). 



1852. Bar ran de, Syst. sil. Vol. I. p. 575. Pl. 19. íig. 1—9. . 



1872. Bar ran de, ibid. Supplemt. p. 36. Pl. la. Fig. 27. 



1898. Pompeckj, t)ber Calymmene etc. N. Jahrb. f. Min. I. p. 187. 



1900. Pompeckj, Uber Euloma etc. Ibid. I. p. 135. Fig. 2. 



Jak Pompeckj dokázal, patří Cal. pulchva ku skupině starých, na spodní silur omezených Calynienid, pro 

 něž původní Cordovo ozna.čení Pharosioma^) (Schmidtem lépe definované) jest nejen případné, ale i z genetických 

 ohledů nutné; Pharostoma jest totiž potomkem rodu Bavarilla, nikoliv rodu Euloma, jakž se domníval Fr e ch. 



Druh tento je vzácnější v okolí Prahy než u Oseká. 



Poznámka: Corda a Hawle popisují a i vyobrazují ve svém Prodromu (1. c. p. 88. Taf. V. 

 Fig. 49a) jakožto hypostom tohoto druhu týž záhadný zbytek, který Barrandem byl označován Furca bohe- 

 mica M. S., ale nebyl jím ani popsán ani vyobrazen. Dle Barrandových etiquet přešlo jméno to do různých 

 sbírek, i v cizině, a i Bigsby (Thesaurus siluricus) ho uvádí. Zbytek ten, který jistě není hypostomem 

 trilobita vůbec, popsal (pod označením Barrandovým) A. Frič (Problematica silurica 1908 p. 8. T. 11. 

 fig. 1 — 5), nevěda o vyobrazení a popisu Cordově, a dle celkové podoby vyslovuje mínění, že je to as larva 

 ostnokožce [Pluteus). S náhledem tím souhlasiti nemohu. Spíše lze považovati zbytek ten za pygidium 

 trilobita; aspoň rozměry a tvar celku spíše tuto možnost připouštějí než-li aby se tento zbytek srovnával 

 s téměř mikroskopickými, zřídka 3 mm v průměru přesahujícími 5 ramenými Plutey cchincderm. Ostatně 

 upozorňuji na velmi podobný tvar pygidia u Areie se 4 cípy, jako jsou u bilaterálně symmetrické Furky. 



(7- P) 



Cheírurus pater Barr. 



1872. Bar ran de, Syst. silur. Vol. I. Supplt. p. 91. Pl. 8, 10, 12. ' . . 



1883. Novák, Beitráge z, Paleont. v Ost.-Ung. p. 44. Taf. X. Fig. 1—3. ■ ' 



Ze Šárky známo bylo Novákovi jen jediné isolované pygidium tohoto druhu, který náleží k podrodu 

 Eecoptochile Corda. Jinak je druh ten vůbec vzácným — leč známy jsou i úplné exempláře od Oseká aSv. Dobrotivé. 

 K popisu, který svého času podstatně doplnil Novák, nelze prozatím zde ničeho dodati. (J. P.) 



Dalmanía Barroisi Nov .2) 



Tab. 1. obr, 8—10. . 



Jako Dalm. Barroisi Nov. označeno jest ve sbírkách geologického ústavu čes. university Novákovou rukou 

 více kusů, které' ale náleží zcela jistě různým druhům neb varietám ; že tomu tak, poučí nás výkresy 2 karakteri- 

 stických kusů z nich, na tab. I. obr. 8 a 11 — 12, které jsou kopiemi Novákových výkresů z jeho tabule připravo- 



M F. Schmidt (Revision der ostbalt. Trilob. IV. Mém. Acad. St. Pétersbourg. Vol. 42. Nr. 5. p. 28 etc.) klonil 

 se náhledu, žc Pharostoma. je samostatný rod ; /. důvodů, jež Pompeckj na str. 194 uvádí, nelze skupině té přisuzovali 

 význam rodu, nýbrž jen podrodu {J. P.) 



') Tento druh není sice v rukopise Novákově obsažen, ale s ohledem na jeho vztahy k druhu Dalm. attava a. varietám 

 téhož, podávám jeho popis. Novák uvedl tento druh r. 1885 v seznamu zkamenělin z Šárky (Zprávy spolku geolog, v Praze); 

 mimo to uvedl druh tento ze Šárky Klouček, jeriž ho i stručně karaktcrisoval. • — Novák užívá v rkpsu většincu 

 rodového jména Dalmania místo obvyklého Daltnanites; které z obou je oprávněnější, o tom jsou různé náhledy. 



