— 23 - 



konstatoval přítomnost druhu Placoparia Zippei v křemencích z okolí pražského, ig. v materiálu 

 pocházejícím dle udání od Ořechovky neb Střešovic. Dále, že již Novák postřehl (1883, 1. c. p. 45), že to, 

 co Barrande vyobrazuje ve svém díle Vol. 1. Pl. 29, fig. 30 — 31 jako Pl. Zippei, jest Pl. grandis; mimo to, 

 že hypostomy, které Barrande v dodatku vyobrazuje jako hypostomy P]acoparie (Vol. I. Splt. Pl. 8., fig. 40 

 a 49) náleží ke Calymmene. Poprvé vyobrazil hypostom Placoparie C o r d a r. 1847. {Prodrom. Tab. 6. fig. 71 a) 

 jenž také správně seznal jeho příslušnost. (Srovnej Novák, Studie. II. 1884. p. 18. ).i) ' • (/. P.) 



Plíontera senilis Barr. sp. 



1872. Amphion senilis, Barrande, Syst. sihir. Vol. I. Supit. p. 118. Pl. 5, 8,11. 



Novákovi bylo známo ze Šárky pouze jedno pygidium tohoto druhu, řáděného drive vesměs k rodu Arapiiion ; 

 celé kusy znal jen z Oseká a Mýta. 



Dnes jsou známy ze Šárky i hlavy a jiné části těla ; nicméně jest výskyt druhu tohoto vzácností, a celých 

 kusii je vůbec do dnes známo sotva více než 6. 



Ptychocheilus (Niobe) discretus Barr. sp.^) 



Tab. III. obr. 1—2. 



1872. Asaphus alienus. Barrande. Syst. sil. Vol. 1. Supit. p. 51. Pl. 6. fig. 13—18; Pl. 10. fig. 1 (hlavy). 

 1872. Trilobites contumax. Barr. Ibidem, p. 146. Pl. 16. fig. 3. (hypostom). 

 1872. Ogygia disc/eUi. Birr. Ibidem, p. 55. Pl. 7. fig. 23. (pygidium). 



1883. Ptychocheilus discretus. Barr. sp. Novák. Zur KenntniB d. bóhm. Trilob. c. p. 31 (9), Taf. VIII. (I.), 

 Fig. 1—8. 



Novák dokázal, že tento druh nepatří k rodu Ogygia Brongn., jakž za to měl Barrande, který též některé 

 k tomuto druhu přináležející části těla popsal pod rťiznými jmény. Novák zřídil pro něj nový rod Ptychocheilus, který 

 stojí nejbliže rodu Niobe Angelin. 



Dle Broggera (Ueber die Verbreit. cl. Euloma-Niobe-Fauna 1897 — 8, Christiania) liší se P/y^/ío- 

 ckeilus od Niobe jen lícními hroty; ale i hypostom. jeví podstatné úchylky.^) 



(Pro přesné definování Asaphidů a jiných spodnosilurských trilobitů důležité práce Percyho 

 Raymonda (v Annals oí the Carnegie Museum a jinde) byly mi následkem válečných poměrů nepří- 

 stupny. Totéž platí i o některých jiných pracech v cizině vyšlých, zejména anglických a amerických, kdež 

 jsem byl odkázán na pouhé referáty, někdy nedosti vystižené, a nemohl jich použiti ku zdokonalení rkpsu 

 Novákova dle nejnovějšího stavu vědy. Též cpomenuto i srovnání se skandinávskými Asaphidy, jež po- 

 psali Holm a Tornquist, anto jich rodová označení nutno revidovati s ohledem na Raym.ondovy práce.) 



^) Hypostom, který vyobrazuje Barrande (Supplt. , Pl. 8. fig. 49) jako od Pl. grandis pocházející patři de facto 

 ku rodu Calymmene. Zjistil jsem na originálu přítomnost 3 ostnitých výběžků na zadním okraji, kterých kreslič opomenul 

 vyobraziti, a jež dokazují příslušnost k rodu Calymmene. Poněvadž v vyškytá se ve vrstvách s Pl. grandis u Trubska 

 jen Cal. pulchya, může se tudíž jednati pouze o tento druh Calymmeny. Hypostom, který Barrande tamtéž fig. 40 vyobrazuje 

 jako hypostom od Pl. Zippei, D^y, může náležeti buď ku Cal. pnlchra nebo ku Cal. Arago, kteréžto diuhy oba se v D^y 

 často V3řsk3rtuji. Výkres poukazuje na Cal. pulchra. (J. P.) 



^) U tohoto druhu není V rkpsu Novákově mimo nadpisu ani slůvka textu, leč na neuveřejněných tabulích je druhu 

 tomu věnováno více výkresů, s některými dosud neznámými podrobnostmi. [J. P.) 



Z rodu Ptychocheilus byl z £*p z Eulomového horizontu, popsán Holubem ještě dalši druh P . decoratus 

 (K. Holub. 1911. Rozpravy Č. Akad. XX. 15. str. 8. Tab. it. obr. 2.) O nomenklatuře původních typů, řáděných 

 do rodů Ogygia a Asaphus viz přehled P. Raymondův v The Ottawa Natmalist. XXYI. 1913. Febr. 



