- 12 - 



Březina. 



V i [i. S 1 a v í k (82, 83) našel lumachelly ze skořápek tohoto druhu v drobách s haematitovými ooUthy 

 a úlomky porfyru. Píše: ,, Skořápky jsou zkolofanitu (kolloidní fosfoi^ečnan vápenatý s adsorbovaným uhličitanem 

 a fluoritem vápenatým). Úlomky skořápek jsou buď zcela bezbarvé a jasně průhledné, někdy mléčně zakaleny, 

 v dopadajícím světle modravě bílé nebo zahnědlé. Jsou velice křehké, neboť ukazují pod mikroskopem četné 

 trhliny, jež tvoří nepravidelné sítivo Značná část skořápek zkřemeněla. Křemen pak tvoří allotriomorfní jemno- 

 zrnný aggregát a zatlačuje hmotu fosforečnou, začínaje bud od krajů nebo od trhlinek." 



Klabava, Horní Kváň, Ohrazenice, Ouzkv, Dědova hora a j. 



Slavík (82, 83) píše: ,,V rudách i v sousedních horninách z i p se vyskytují skořápky druhu Obolus 

 complexus. Skořápky ty jsou kolofanitové, často zkřemenělé, ke křemenu se družívá, nebo i jej zastupuje chlorit 

 (Baba u Neřežína). Často vystupují jako jádra oolithů v rudách, na př. z Oseká, Klabavy, Plískova, Horní 

 Kváně, Ohrazenic, Dědovy hory (chamositové rudy) a z Březiny (krevelová ruda)". 



K o m á r o v. • ■ ' ■ 



Jahn (31) uvádí ze svrchního d a. n Komárova (cóta 400) druhy: Lingula miranda, Obolella complexa 

 a snad i Obolella advena. Svrchní do.. 



Krkavčíhora. ■ , 



Bar ran de (3) uvádí dr. Lingula ancilla. Podobné i Jahn (31). Svrchní da.. 



K r u š n á H o r a. 



Tufovité břidlice barvy tmavofialuvé patřící do ďp, odkudž pocházejí i Barrandeovy originály. 

 V novější době nebylo v této vrstvě sbíráno. Tyto tufovité břidlice jsou asi hned v podloží kre velo vitých břidlic 

 s Orthis Grimmi Barr., které jsou bezprostředně pod rudou. 



Celkem je tedy druh Obolus complexus Barr. rozšířen v celém svrchním d v. a jde celým dodnes známým 

 d '^j. V typickém dy (Osek, Šárka, Přílepy, Ouvaly a j.) není vůbec znám. Proto si myslím, že všechny dosud uvá- 

 děné nálezy tohoto druhu z dy (rudy u Oseká (82), Mýto-Sv. Štěpánský rybník (45), Klabava (Kettner), jsou-li 

 správně stratigraficky postaveny (totiž dy) nejsou pravý Obolus complexus. Na žádné lokalitě z í^y, ač jejich 

 množství známo, nebyl ani jednou nalezen. Možno naopak říci, že, kde se ve sporných vrstvách najde Obolus com- 

 plexus, se jedná o etáž ííTí. V objevuje se poslední obolovitá forma našeho Barrandienu — Paierula bohe- 

 mica Barr., která ovšem jde i do vyšších etáží. Jistě že často nastala záměna obou druhů a odtud pak ony údaje 

 o výskytu dr. Obolus complexus v dy. Záměna mohla nastati i s dr. Discina crucifera Barr. Tak mylné je na př. 

 udání (L i p o 1 d 56, Jahn 31), že Obolus complexus se vyskýtá na Karýzku (dul Veronika). Jde tu jistě o dr- 

 Paterula boliemica Barr., jenž je tu velice hojný. 



Obolus (Língulobolus) Feistmantelí (Barr ). 



Obr. 1, 2. v textu. 



Lingula Feistmantelí, Bar rande 1879, Syst. .silur. V., tab. 106., obr. IV. 1 — 14; tab. 110., obr. VIII, 1 — 4. 

 Obolella Feistmanteli (Barr.), Hall-Clarke 1892, An iutroduction to the study of thc genera of palaeozoic 

 Brachiopoda, str. G8. 



Obolus Feistmanteli (Barr.), W a 1 c o t t 1912, Cambrian. Brachiopoda — tab. XII., obr. I, la^f, 9— 9a., str. 391. 

 Obolus (Lingiilobolus) Feistmanteli (Barr.), Koliha 191S — Brachiopoda z krušnohorských vrstev — str. 6. 



Druh tento v B a r r a n cl e o v ě díle jen kreslený, je teprve ve W a 1 c o 1 1 o v ě spise (95, str. 391) 

 popsán. Popis tento, ač dosti obšírný, přece potřebuje četná doplněni vzhledem k veliké variabilitě druhu. Ostatně 

 bohatý srovnávací materiál z různých lokalit, jaký máme v Barrandeu, z něhož mnoho exemplářů je krásně za- 

 chováno, umožňuje leccos nového ještě přidati, což Walcottovi nebylo možno pro malý počet kusů, jež měl 

 k disposici. 



