- 13 - 



Celkový tvar skořápek, je velmi vai-iabilní: jedny exempláře jsou zaobleně triangulární, jiné zaobleně 

 pentagonální s přibližně stejnou šířkou a délkou a z těchto forem je celá řada přechodů až do tvaru úzce ve j čitého 

 (lingulellového), kde délka převyšuje různě šířku (někdy až dvakráte). Ventrální skořápka vždy zašpičatělá, dor- 

 sální kolem zobce zaoblená, tupější. Vždy také ventrální skořápka trochu špičatým, zobcem přečnívá pod dorsální. 



Podle vnějšího tvaru skořápek mění se i tvar splanchnocoelu a poloha i tvar vtisků svalových a vtisků 

 cévních kanálku, že můžeme dobře rozeznati několik forem odlišných od typu, který je široce triangulárně za- 

 oblený. Poněvadž tyto znaky a rozdíly jsou naprosto nepodstatné a poněvadž jsou mezi všemi takovými 

 tvarovými formami přechody, nemožno z nich stanovití ani variety natož pak druhy, jak tomu chtěli P e r n e r 

 a Jahn (31, 32). 



Skořápky, zvláště u dospělých exemplářů, jsou vehce tlusté. Největší tloušťky (až iy2mm) dosahují 

 v centrální a zobcové části skořápky. 



a 



d 

 m 

 s 

 h 

 v 



P 

 c 

 u 

 t 

 l 



. CL 



Obolus [Lingiilobulos) Feistmanteli (Barr.). 



Obr. č. 1. Schéma ventráhií skořápky (valve ventrale). 

 Obr. č. 2. Schéma dorsální skořápky (valve dorsale). 



kardinální area (1'aréa cardinal). 



viscerální dutina (la cavité viscérale). 



střední přepážka (le septima médian). 



srdcovitá jamka (heart shaped cavity). 



lilavní cévní kanálek íle canal vasculaire principál). 



vedlejší cévní kanálky (les canaux vasculaires secondaires). 



parietální stěna (le feuillet pariétal). 



jizvy centrálních svalů (les impressions des muscles centraux). 



jizvy umbonálních svalů (les impressions des muscles umbonaux). 



jizvy transmediánů (les impressions des muscles transmédians). 



jizvy předních laterálů (les impressions des muscles latéraux antérieurs) 



" Vzrůstové prstence jsou široké, podrůstají se, takže příčný průřez skořápkou ukáže střechovité krytí. 

 Nejširší jsou v přední části skořápky a pak v postranních zaoblených úhlech, kde se obracejí do zadu. Směrem 

 k zobci se okraje jejich sbíhají. Hranice jednotlivých prstenců — na vnějšku přední, na spodu skořápky zadní 

 kraje — jsou zvláště u starších individuí nerovné, jakoby okousané, což je způsobeno nepravidelným odlamo- 

 váním obou krajů. 



Mezi všemi prstenci vynikají dva až tři tím, že oproti ostatním mají nepatrný sklon do předu. První z nich 

 probíhá obyčejně ve ^/g celkové délky skořápkové. Je plochý, široký a následující mladší prstenec spadá od něho 

 ve větším sklonu do předu, takže se utvoří stupeň. Tento prstenec ohraničuje střední a zobcovou část skořápky 

 od širokého předku. Často se také najde skořápka, která má všecky ostatní přední prstence odlámané, takže 

 zůstává pak jen partie zadní. Až k tomuto prstenci dál se vzrůst skořápky v mnohem užších a tenších, zato však 

 ovšem četnějších prstencích, takže celá tato zadní část skořápky jeví se ze spodu jako jemně koncentricky rýho- 

 vaná. V této části skořápky jsou tedy prst.nce daleko tenší než jinde, zato však tady během růstu nastalo nej- 

 větší sekundérní ztlušťování skořápky vůbec. Na spodu prstenců totiž v době dospívání živočicha vznikah' různé 



