- 25 - 



jeho nástupcem, ve svrchním a. Liší se od něho však ozdobou skořápek. Postrádá totiž oněch příčných vlnek 

 na zadní části skořápky, jež charakterisují libečovský druh. 



NALEZIŠTĚ. 



Posud znám je ze středního dio. Komárova, ale hlavně se vyškytá v ne j svrchnějších olešských, 

 v t. zv. cihlových vrstvách u Žebráku a Točníku. 



Jsou-li skořápky zachované, mají barvu narůžovělou, bělavou, modravě pros^átající a skládají se pře- 

 vážně z kolofanitu s tenšími vrstvičkami kalcitovými. Jindy zbývá na jádrech po skořápkách pouze bílý, vápnitý 

 povlak. 



Rod Lingulella Salter. 



Synonyma ve Walcottově díle (95) — str. 468. Jen třeba přidati: 

 ■<= Lingula Brug., Barrande 1879 (z části), Syst. silur. V. Brachiopodes. 



Barraisella Hall et Clark e, 1892 (s části), An introduction to the study of the genera of Palaeozoic Brachio- , 

 poda I. — str. 64. 



Lingulella, Salter, Koliha 1918, Brachiopoda z krušnohorských vrstev. 



Lingulella Salter, Koliha 1921, Ramenonožci z řádu Atremata v českém středním kambriu. 



Rod Lingulella, stanovený r. 1866 Salterem (76), nemá i po zpracování r. Obolus Eichw. M i c k- 

 witzem a Walcottem dosud pevného systematického postavení, zvláště co se týče poměru k r. Obolus. 



M a 1 1 h e w (57) stanovil sice rozdíly obou rodů (r. Obolus má kruhovitější obrys, krátkou kardinální 

 areu, stlačený zobec, silný oblouk hlavních cévních kanálků atd.), ale W a 1 c o 1 1 při podrobnějším srovnávání 

 množství druhů, patřících do obou těchto rodů, nenašel podstatných rozdílů mezi nimi. Proto ve své předběžné 

 práci o brachiopodech kambrických (91) přičlenil rod Lingulella jen jako podrod k rodu Obolus. V pozdějším svém 

 souborném díle (95) však odděluje oba rody jako samostatné, ač na str. 471 praví: ,,The data for a clear distinction 

 of the two, Obolus and Lingulella, are still too limited for more than an arbitrary reference of Lingnilella to a generic 

 pláce in relation to Obolus". 



Při dobrém však zachování ne j rozšířenějších forem je možno přece zjistiti u dlouhých tvarů Obolidů 

 určité rozdíly, které M a 1 1 h e w částečně naznačil. Tak kardinální area u většiny Lingulell je poměrně širší, 

 hlavní cévní kanálky jsou méně zaobleny, viscerální dutina poměrně užší, medianní septum na dorsální skořápce 

 mnohem delší a vyšší a celkový tvar splanchnocoelové prostory následkem podlouhlého tvaru skořápky (u typu 

 ovšem) je také delší než širší. Pak, mimo splanchnocoelovou část, skořápka je mnohem tenší než u pravých Obolu. 

 To vše nutí k tomu, abychom podobné druhy obolovité řadili do zvláštního rodu, který by ovšem byl v systému 

 přiřaděn hned k rodu Obolus Eichwald. 



Toto osamostatnění r. Lingulella provedl W a 1 c o 1 1, jak jsem se výše zmínil, v pozdější své práci. 

 Také já, z důvodů výše naznačených, řadím do r. Lingulella Salter někohk našich atrematických tvarů. 



Lingulella insons (Barr ). 



Tab. II. obr. 9 a obr. č. 5, 6 v textu. 



Lingula insons, Barrande 1879, Syst. silur. V., tab. 105., obr. X. 1- — 6. 

 Lingula testis, Barrande 1879, tamtéž, tab. 111., obr. VII. 1 — 2. 

 Lingula íransiens, Barrande 1879, tamtéž, tab. 111., obr. II. 1- — 2. 



Barroisella insons (Barr.), Hall - Clar ke 1892, An introduction to the study of the genera of Palaeozoic Bra- 

 chiopoda I. str. 64. 



Lingulella? insons (Barrande), Walcott 1912, Cambrian Brachiopoda, tab. XXXII., obr. 2, 2a— l, str. 508. 

 Lingulella insons (Ba.rr.), Koliha 1918, Brachiopoda z krušnohorských vrstev, str. 9. 



Celkový tvar skořápek je velmi variabilní. Známe typy úzce protáhlé (lingulepisové) a celou řadu pře- 

 chodních tvarů až k formě obolovité. Normální a nejčastější tvar má ventrální misku podlouhle vejčitou, se zašpi- 



