- 27 - 



tím, že v zadní části skořápky je většina nej důležitějších orgánů tělních a proto tato část skořápky musí býti 

 dostatečně silná. 



Oba povrchy splanchnocoelní části těla (břišní i hřbetní) vylučují vrstvičky vpředu obrysu přibližně 

 takového, jako je průběh parietální stěny. Při tvoření se každé nové vrstvičky, zvedá se samozřejmě vrstvička 

 starší, takže se skořápka počíná klenouti. Tomu se přizpůsobuje přirůstání prstenců po stranách a vpředu, takže 

 podélný a příčný průřez skořápkou ukáže stupňovité seřazení jednotlivých vzrůstových prstenců. Při tvoření se 

 každé nové vrstvičky a při zvedání starší přibližují se otisky parietální stěny, jizev centrálu atd., zdánlivě k zobci, 

 současně posunuje se celá čelní část splanchnocoelu následkem růstu živočicha poznenáhla do předu. 



Na každé této vrstvičce jsou zachovány jizvy svalové, stopy parietální stěny a viscerální dutiny z každého 

 vzrůstového stadia. Při destrukci skořápek podléhá dříve ona část vrstviček, která nemá jizev; v místech, kde 

 jsou vtisky svalové atd. je skořápková vrstvička kompaktnější, tedy vzdornější vůči destrukci. Proto najdeme 

 často na jádrech několikeré opakování negativů vtisků svalových atd. z různých vzrůstových stadií. Také na 

 vnějším povrchu skořápek děje se odlamování vzrůstových prstenců a ztlušťovacích vrstviček snadno až k místům, 

 kde na spodu jsou jizvy svalové a parietální stěny, ukáže se tedy opět opakování, ne-li jizev, aspoň obrysů splanchno- 

 coelu v různých vzrůstových stadiích živočichových (viz obr. 9 na tab. II.). 



Vnitřní organisace je mi dnes tak dalece známa, že skutečně není pochybnosti o zařazení tohoto rameno- 

 nožce k Obolidům. 



ventrAlní skořápka. • 



Kardinální area je celkem subtriangulární, s přední hranou lomené dovnitř zaoblenou. Středem aree 

 probíhá kuželovitý stvolový žlábek, obyčejně na jádře zachovaný jako výlitek. Celá area má vzrůstové lamélly, 

 ostře vyznačené. Jsou více méně rovnoběžný se zadním okrajem skořápky. Rýhy obloučkovitě spadají do stvolo- 

 vého žlábku z obou areálních křídel, kde se spojují. U skořápek širšího tvaru lemuje area zadní okraj skořápky 

 po stranách asi do Ye celé délky misky, u užších forem jde ještě dále — až do ^5 délky. Flexurní čáry nejsou 

 tak ostře vyznačeny jako u většiny Lingulell amerických a švédských. Křídla kardinální aree nejsou tedy lomená, 

 nýbrž zvedají se od st volového žlábku mírným, širokým obloukem. 



Splanchnocoelová část prostírá se u dospělých exemplářů skoro do celé skořápkové délky. 



Od stvolového žlábku směrem k přednímu konci probíhají po obou stranách skořápky rozbíhavé, úzké 

 hlavní cévní kanálky. S počátku jsou více méně přímočaré, teprve při předním okraji splanchnocoelu se zahýbají 

 mírným obloukem k mediáně. Nikdy však nejdou pod % délky skořápkové (oproti pravým Obolům). Zdá se, 

 jakoby parietální stěna, ohraničující splanchnocoel od brachiocoelu a pleurocoelu, probíhala hned po vnitřní 

 straně hlavních cévních kanálků, takže celý splanchnocoel se jeví jako prostora po stranách omezená rozbíha- 

 vými zadními skoro přímočarými částmi hlavních cévních l^nálků, v přední, čelní pak části je omezená vlastní 

 parietální stěnou, sledující přední okraje viscerální dutiny a centrálních svalových jizev. 



Od postranních okrajů stvolového žlábku při kardinální arei probíhají mírně do předu rozbíhavé lištny, 

 omezující protáhlou, poměrně úzkou viscerální dutinu, která vpředu, vklíněná jsouc mezi oba centrály, je obloučko- 

 vitě omezena přední částí parietální stěny. 



Ze svalových vtisků jsou zřetelný jizvy párovitých umbonálních svalů. Jsou položeny hned před kardi- 

 nální areou, u předních okrajů stvolového žlábku. Jsou kruhovité. 



Při předním okraji splanchnocoelu, po stranách viscerální dutiny, jsou pái-ovité vtisky centrálních svalů, 

 které jako u všech Obolidů jsou spojenj^ v jeden celek se vtisky středních a postranních laterálů. Jsou šikmo 

 postaveny k mediáně (svírají asi úhel 140", který je otevřený k zobci) a sahají až k hlavním cévním kanálkům. 

 Jsou podélně rýhované. Hranice jednotlivých vtisků jsou nezřetelné. 



V přední části viscerální dutin)' je pro všecky Obolidy význačná váčkovitá ,,srdcovitá" jamka (heart- 

 shaped cavity). 



DORSÁLNl SKOŘÁPKA. 



Kardinální area je mnohem užší než na skořápce dorsální a lemuje tupý zadní konec až asi do Y? celkové 

 délky skořápkové. Uprostřed, v nejširší své části, je prohnuta nepatrně v mělký, za to však široký žlábek, ne- 

 zřetelně omezený flexurními čarami (nepravý stvolový žlábek). 



