- 28 - 



Hned před areou je jediná jizva umbonálního svalu, která je příčně podélná. Těsně k teto jizvě po obou 

 stranách přiléhají podlouhlé, na předních koncích zašpičatělé vtisky transmedianních svalíi. Jizvy po středních 

 a postranních laterálech jsou pravděpodobně spojeny s transmedianními v jeden celek, poněvadž není jinde po 

 nich stop. 



Středem skořápky probíhá medianní septum, které počíná v malé vzdálenosti před kardinální areou a 

 jde až do délky skořápkové. Po jeho obou stranách v malé vzdálenosti od mediány leží pár centrálních svalo- 

 vých vtisku. Jsou tvaru oválovitého a jako u všech skoro Obolidú položeny tak, že delší jejich osa je rovnoběžná 

 s mediánou. Od vnějších okrajů centrálu probíhají v mírných obloučcích do předu i do zadu tízké, nízké Hštn}- 

 — stopy parietální stěny. Konečně po obou stranách předního konce přepážky jsou malé, široce oválovité stopy 

 předních laterálů. 



ROZMĚRY. 



Ventrální skořápka: délka 3 — 12»řm ■ ■ 



šířka 1 V2~^ "^"^ 

 Dorsální skořápka: délka 2^—11 mm 



šířka iy2 — 8 mm. ' / 



Normální a nejhojnější typ dospělý má rozměry 5 x 10 mm. 



POZNÁMKY. . ^ 



Bar ran de (3) na tabulce 105 a obrázcích X. 1 — 6 nakreslil obě skořápky, ale neoznačuje je jako 

 ventrální a dorsální. Poněvadž měl k disposici velmi špatně zachované exempláře, nemohl také znázorniti vnitřní 

 organisaci skořápek. Jen obr. 5 (ventrální skořápka) vyznačuje vedle kardinální aree (jen zběžně nakreslené) 

 několikrát se opakující otisky centrálů, resp. přední části viscerální dutiny, což se velice často u tohoto druhu 

 objevuje. Na obr. 6 (ventrální skoř.) je kardinální ai'ea trochu mylně nakreslená. Vnitřní okraje areálních křídel 

 nejsou ve skutečnosti zvednuty, nýbrž přechod křídel do st volového žlábku je zaoblený a křídla jsou úplně plochá. 

 Toto mylné vyobrazení kardinální aree hlavně vedlo H a 1 1-C 1 a r k e a (29) k zařazení Barrandeova druhu 

 Lingula insons ke svému novému rodu Barroisella. Pod areou, na tomtéž obrázku, vyčnívá a do předu skořápky 

 jde otisk viscerální dutiny. 



Hall a Clarke (29), prohlížejíce tento obrázek, představovali si, že kardinální area má v předních 

 rozích křídel kondyly, které by zapadaly do důlkťi stejně položených na kardinální arei skořápky dorsální. Jelikož 

 tento znak byl u nich vůdčím při stanovení nového rodu Barroisella, zařadili také náš druh pod tento rod. Nikde 

 jsem však nenašel na kardinální arei kondylů, neboí celý její ráz je obolovitý. Veliký umbonální sval na ven- 

 trální skořápce druhu Barroisella snhpatulata Meek et Worthen (29, L tab. H. obr. 15), který srovnávali oba 

 autoři s otiskem viscerální dutiny na 6. obr., tab. 105 v Barrandeově díle, neexistuje u Lingulella insons. I jinak 

 vnitřní organisace obou druhů, jakož i stavba skořápek se úplně liší. Ale toto rodové jméno zavedeno do české 

 literatury pro Barrandeovy druhy — Lingula insons, testis a transiens — Perneremato nejprve v Jahno- 

 vých pracech (31, 32) a později se všeobecně užívalo. ' 



Walcott (95) okresluje na tab. XXXIL, obr. 2, la-e obrázky z Barrandeova díla a v textu na str. 

 508 stanoví dosti neurčitě příslušnost tohoto druhu k rodu Lingulella Salter. Tvrdí, ovšem dle nedokonalých 

 Barrandeových obrázků, že druh Lingulellal insons (Barr.), jak jej prozatímně Walcott označuje, j e pře- 

 chodním tvarem mezi rody Lingula a Lingulella. A poněvadž M i c k w i t z (59) zařadil svůj druh Obolus lingu- 

 laeformis Mickw., podobný trochu r. Lingula Brug., do podrodu obolového — Leptemholon Mickw., domnívá se 

 Walcott, že snad k tomuto podrodu, který sám řadí jako podrod k r. Lingulella Salter, by patřil i náš druh. 



Podrod Leptemholon Mickw. je velice neurčitě znám a jeho kusá diagnosa i vyobrazení naprosto nestačí 

 k srovnání s naš!m druhem. Nemohu se tedy o tomto Walcottově tvrzení vysloviti. 



Že druh Lingulella insons (Barr.) patří k Obolidům, svědčí vedle kardinální aree i vnitřní organisace. 

 Typické, pro rody k Obolidům patřící, zahnuté hlavní cévní kanáll^v, tvar viscerální dutin}', postavení centrálů 

 umbonálních svalu na ventrální skořápce, medianní septum a rovnoběžné s ním postavení centrálů na skořápce 

 dorsální — to vše je zřetelné u Barrandeova druhu. Také značné ztluštění skořápky nad splanchnocoeLní částí 



