- 32 - 



Je-li poměrně tenká povrchová vrstva s touto ozdobou odstraněna, což je nejčastější případ, objeví se 

 mělké radiální rýhování probíhající po celé skoi-ápce, úzké vzrůstové prstence a drobné hrbolky. Tyto hrbolk\- 

 jsou jednak seřazeny na předních krajích vzrůstových prstenců — tvoří tedy koncentrické řady — jednak jsou 

 roztroušeny po celém povrchu prstenců. Vzrusto\-é prstence jsou tad\' užší a četnější než na vlastním povrchu sko- 

 řápkovém. Jsou to jistě jak primérní, tak i sekundérní prstence. Tyto poslední nejsou na vlastním povrchu 

 skořápky zřetelný. Okraje prstenců se nepravidelně odlamují, takže jsou nepravidelně zubaté. To je ,, povrchová" 

 skulptura Barrandeova druhu Lingnla eximia (B a r r a n d e (3), tab. 105., obr. I.). Obje\á se hned pod vlastní 

 povrchovou vrstvou skořápky. 



Jestliže je skořápka ještě hlouběji rozrušena, mizejí ony hrbolky a zůstávají pouze nepravidelně ozubené 

 (odlámané) vzrůstové prstence (primérní i sekundérní) a mělké radiální rýhování. To je pak ,, povrchová" skulptura 

 Barrandeova druhu Lingula variolata (B a r r a n d e (3), tab. 111., obr. VIII.). 



Časté jsou ovšem případ}', že zobcová partie skořápky zachovává skulpturu ,,eximiovou", kdežto přední 

 část skořápk}' je ,,variolatová" nebo naopak. U lépe zachovaných jedinců vidíme zřetelně útržky vlastni povrchové 

 vrstvy skořápkové s příčnými, vlastními rýhami a na ostatním povrchu strukturu ,,eximiovou" (viz obr. 2, 

 tab. II.). Je samozřejmé, že jsou i jiné kombinace všech tří skulptur. 



Organisace vnitřního povrchu skořápek je málo známá, třebaže je tento druh dosti hojný. Ač mám 

 k disposici sta exemplářů, přece se mi nepodařilo nalézti skořápku se zachovaným vnitřním po\T:chem. Je skutečně 

 zvláštností hbečovskV^^ch drob, že není možno při roztloukání jich oddéhti brachiopodovou skořápku od horniny, 

 jak je tomu u četn3'ch jiných hornin z dy.. Tím je vnější nebo vnitřní povrch skořápky na lokalitě libečovské 

 velikou vzácností, třebaže právě tady se vyskytují jak Obolus {Westonia) lainellosus, tak i Lingulella Arachne (zvláště 

 první druh) ve velikém množství, skoro v lumachellách. Obyčejně dostaneme kusy, kde je skořápka rozpuklá 

 tak, že některé její \T:stvy jsou na negativu, ostatní na positivu. Tak jsem mohl jen obtížným odstraňováním 

 skořápkových vrstev odkrýti aspoň takové sled}' vnitřního povrchu skořápkového, které mne ujistily o lodové 

 příslušnosti těchto druhů. 



VENTR.4LXÍ SK0Ř.4PK.A.. - 



Kardinální area neznámá. Od zobce asi do ^/g skořápkové délky jde úzká viscerální dutina^ která zase, 

 jako u všech Obolidu, prochází mezi centrály a končí obloučkovitě v nepatrné vzdálenosti před nimi. Centrály 

 mají jizvy ovální, které spolu svírají různě tupé úhly, otevřené směrem k zobci. Tato variabilita je podmíněni, 

 tvarem skořápky. U úzkých forem jsou úhly centrálu ostřejší než u forem širokých. 



Od zobce ku pi'edu v mírných obloucích jdou úzké hlavní cévní kanálky, které, jako u všech druhů rodu 

 Lingulella zahýbají se předními konci k mediáně hned před centrál}'. Nesahají tedy nikdy do poloviny délky sko- 

 řápkové. 



DORS-ÍLNÍ skoř.4pk.\. 

 Kardinální area neznámá. 



Mediánní septum je krátké, úzké a dosti vysoké. Počíná v zadní ^3 skořápky a jde něco málo přes polosinu 

 délky skořápkové. Po obou stranách zadní, nižší části mediánního septa jsou parallelně s ním položeny široce 

 oválné jizvy centrálu. Jen nepatrně jsou zřetelný jizvy předních laterálů těsně u vyšší přední části mediánního 

 septa. Od centrálů, z \m.ějších okrajů, sbíhavě k zobci jdou lištny — stopy parietální stěny. 



Ostatní vše je nezřetelné, proto nepodávám schematických výkresů. 



ROZMĚRY. 



Ventrální skořápka: délka 12— 22m«í, 



šířka 6 — 14ww. 



Dorsální skořápka: délka 111/4 — 21 m;;ř, 



šířka 6 —li mm. 



