- 34 - 



Vzrůstové prstence kryjí se stiechovitě a mají přední a postranní okraje obyčejně nepravidelně odlámané. 

 Prstence jsou plošší a mnohem tenší než u dr. Obolus Feistmanteli, ač jinak jsou podobně spořádány a upraveny. 

 Největší klenutosti a tedy i tlouštky dosahuje střední část skořápky, kryjící přední oddíl splanchnocoelový. U zobce 

 a po stranách je velmi tenká. 



Celá skořápka je hustě ale mělce radiálně rýhována. 



Na celém vnitřním povrchu skořápky, nejčastěji v partii splanchnocoelové jsou nepravidelně roztroušené 

 drobné jamky, charakteristické pro tento druh. , ■ 



7. <5- 



Lingulella expulsa (Barr.). 



Obr. č. 7. Schéma ventrální skořápky (valve ventrale). 

 Obr. č. 8. Schéma dorsální skořápk)' (valve dorsale). 



d — visceráhií dutina (la cavité viscérale). 



■ m — střední přepážka (le septum médian). 



s — srdcoví tá jamka (heart shaped cavíty). 



h — hlavní cévní kanálek (le canal vasculaíre principál). 



p — parietální stěna (le íeuíUet pariétal). 



c — jizvy centrálních svalů (les impressions des muscles centraux). 



/ — jizvy předních laterálů (les impressions des muscles latéraux antérieurs). 



VENTRÁLNÍ SKOŘÁPKA. 



Je vždy trochu špičatější než dorsální a přečnívá ji nepatrně. Kardinální area je neúplně známa. Jen velice 

 úzký a krátký st volový žlábek byl zjištěn. 



Splanchnocoel zaujímá jen zadní třetinu skořápky. Od stvolového žlábku rozbíhavě až k centrálúm jdou 

 dva široké, ale nízké valy, které jsou po celé délce mělce rýhovány. Tyto valy ohraničuji po stranách úzkou visce- 

 rální dutinu, jež probíhá mezi centrály a v předu je obloučkovitě ohraničená stopou parietální stěny. Přední část 

 mezi centrály je trochu prohloubená v mělkou ,,srdcovitou jamku". 



Hlavní cévní kanálky jsou úzké a probíhají z počátku přímočaře, teprve pod centrály se mírně zatáčejí 

 k mediáně. Nikdy nesahají až do přední poloviny skořápky. 



Ze svalových jizev jsou zachovány pouze jizvy centrálu, umístěné jako u všech Obolidů těsně u předního 

 kraje viscerální dutiny. Jsou elliptické, šikmo k sobě postavené, svírajíce spolu hodně tupý úhel (asi 150°), otevřený 

 směrem k zobci. Vnějšími svými hroty nedosahují k hlavním cévním kanálkům. 



DORSÁLNÍ SKOŘÁPKA. 



Zobec je tupější než u ventrální skořápky. Kardinální area neznámá. 



Středem skořápky probíhá mediánni septum, které počíná v různé vzdálenosti před zobcem a sahá asi do 

 poloviny skořápky. Uprostřed je nejvyšší, k oběma koncům se snižuje, až se úplně vytrácí. 



Po stranách mediánního septa jsou skoro rovnoběžně s ním položeny podlouhle ovální jizvy centrálu. 

 Zadní jejich hroty jsou špičatější předních. 



