- 35 - 



Z obou hrotů centrálu jdou jednak k zobci, jednak do předu lištny, které jsou poněkud dovnitř prohnuté. 

 Jsou to pravděpodobně stopy parietální stěny. Předni lištny jdou až k malým oválním vtiskům předních laterálů, 

 které jsou umístěny skoro těsně po obou stranách předního konce mediánního septa. 



Hlavní cévní kanálky jsou málo zřetelný. Na jádrech objevují se jako úzké, nepatrně na venek zahnuté, 

 silně do předu rozbíhavé, nízké valy. 



ROZMĚRY. 



Ventrální skořápka: délka 5 — 18 mm, 



šířka é — limm. 

 Dorsální skořápka: délka 414 — 17ww, 



šířka 4 —li mm. 



POZNÁMKY. 



Barrande (3), který tento druh zavedl jako zástupce rodu Lingula, kreslí (tab. 110, obr. IX.) několik 

 hřbetních a břišních skořápek, ale pouze pokud se týče struktury povrchové. Z vnitřní organisace naznačuje jen 

 mediánní septum a dvě rýžky po stranách, jež jsou zadními částmi stopy parietální stěny, vycházející od centrálu 

 k zobci. 



W a 1 c o 1 1 ani H a 1 1 se o tomto druhu ve svých dílech nezmiňují. 



Rozhodl jsem se na základě prohlédnutí množství exemplářů pro zařazení tohoto druhu k rodu Lingulella. 

 Třeba že kardinální area není známa, ukazuje celá vnitřní organisace na Obolidy. Tak průběh hlavních cévních 

 kanálků, postavení svalových vtisků a celkový tvar splanchnocoelové tělní části. Pro příslušnost tohoto druhu 

 k rodu Lingulella ukazuje úzká viscerální dutina, úzké a nikdy pod polovinu skořápky nesahající hlavní cévní 

 kanálky a tenkost vzrůstových prstenců a tím celé skořápky. 



Bližší příbuznost k některému jinému druhu ze skupiny Obolidů u nás a v jiných zemích nemohl jsem 

 zjistiti. Tvarem i stavbou skořápek je tento druh úplně osamocen. 



NALEZIŠTĚ. 



Krušná hora. 



Spodní da.. Jemnozrnné, světle zelenošedé, křemité droby. Skořápky bud chybějí nebo zůstává z nich jen 

 bílý, vápnitý povlak na jádrech. Zřídka jsou úlomky vápnitých skořápek zachovány. Mnohem vzácnější než 

 Obolus Feistmanteli. 



V žlutozelených drobách Františkovy dědičné štoly u Otročina. Skořápky zachované. Jsou fosfátové 

 a barvy hnědožluté. Hojná, místy hojnější než Obolus F eistm,anteli . 

 Odtud pocházejí též všechny Barrandeovy originály. 



Kvásek. 



Spodní da.. Světle zelené droby. Vzácná. Skořápky obyčejně nezachované, jen vápnitý povlak na jádře. 

 Obiš a Holý vrch u Drozdova. 



Spodní dv.. Světle žlutozelené jemné droby. Vyškytá se vzácně a zase jen s vápnitým povlakem. 

 B u k o v. 



Spodní dv.. Červené haematitové droby. Skořápky proměněné v lesklý haematit. Vzácná. (455.) 



Jahn (31, 32) (P e r n e r) uvádí tento druh ze světlých rohovcovitých a j. hornin z lokality ,,Na mo- 

 čidle". Nenašel jsem na tomto nalezišti nikdy dr. Lingulella expulsa a také v bohatém materiálu v Barrandeu, 

 z těchto míst pocházejícím, není ani stopy po tomto druhu. 



Celkem tedy možno říci, že druh Lingulella expulsa je spolu s dr. Obolus Feistmanteli vůdčí zkamenělinou 

 pro spodní da.. Nikde ve středním i a nebyl dosud nalezen. 



3* 



